Наручні годинники FOSSIL
Список усіх моделей Розширений підбір → |
Можливо, мене зацікавить
Статті, огляди, корисні поради
Усі матеріали![](/posts/files/5544/medium_pic.jpg)
Смартгодинник або класичний: Що вибрати?
Розбираємось у головних відмінностях звичайних та розумних годинників
![](/posts/files/4937/medium_pic.jpg)
Найкращі смартгодинники із захистом MIL-STD-810G та IP68
П'ятірка бронебійних та водовідштовхувальних моделей із захистом класу MIL-STD-810 та IP68
![](/posts/files/1415/medium_pic.jpg)
Різновиди стекол в наручних годинниках
Пластикове скло, мінеральна або сапфірове? Типи стекол, що використовуються в звичайних і смартгодинниках
![](/posts/files/5545/medium_pic.jpg)
Все, що вам потрібно знати про підсвічування в годинниках
Види сучасного підсвічування у звичайних і розумних годинниках
![](/posts/files/3371/medium_pic.jpg)
Муки вибору: типи батарейок для наручних годинників
Гід по різновидах елементів живлення для годинників і таблиці сумісності батарейок по виробниках
![](/posts/files/4982/medium_pic.jpg)
Найкращі смартгодинники з гарною автономністю
Довгограючі смартгодинники, які потрібно заряджати всього пару-трійку разів на місяць
Наручні годинники: характеристики, типи, види
Показати все
Стать
Цей параметр визначає насамперед зовнішній вигляд годинника, і лише потім — функціонал. Крім того, носіння дорослими людьми «чоловічих» і «жіночих» годинників пов'язано виключно з правилами стилю та громадськими нормами, а не з технічними характеристиками різних моделей.
— Чоловічі. Для чоловічих годинників характерний досить великий корпус і відносно стриманий, неяскравий дизайн — який, втім, може бути різним, від строгої класики з єдиною шкалою на циферблаті до «хай-теку» з великою кількістю додаткових можливостей.
— Жіночі. Цей різновид годинників виділяється насамперед оригінальним дизайном, більш різноманітним і яскравим, ніж у чоловічих моделях; це стосується не тільки самих годинників, але і комплектних браслетів/ремінців. Досить велика кількість подібних моделей розрахована на роль не тільки наручного хронометра, але і модного аксесуара. Крім того, вони загалом більш мініатюрні і витончені, і навіть досить великі жіночі годинники важать менше аналогічних за розміром чоловічих.
— Унісекс. Годинник з нейтральним (з точки зору статі) оформленням, що не мають виражених деталей, які б характеризували їх як чоловічі або жіночі. Загалом оформлення подібних годинників часто буває досить яскравим і своєрідним, багато моделей унісекс розраховані на молодіжну аудиторію, любителів оригінального стилю тощо.
—...Дитячі. Годинники, розраховані на дітей, мають дві основні особливості. Одна з них — це характерне оформлення: у яскравих кольорах, часто в стилістиці популярних мультфільмів або коміксів. Друга полягає в тому, що штатні браслети або ремінці розраховані на невелику дитячу руку і забезпечуються максимально простими застібками, щоб у маленького власника не виникло проблем зі зняттям/надяганням. Також відзначимо, що дитячі годинники відрізняються порівняно простим функціоналом — в них не зустрінеш спеціальних можливостей на зразок світового часу, хронографа, барометра тощо (див. «Функції і можливості»).
— Чоловічі. Для чоловічих годинників характерний досить великий корпус і відносно стриманий, неяскравий дизайн — який, втім, може бути різним, від строгої класики з єдиною шкалою на циферблаті до «хай-теку» з великою кількістю додаткових можливостей.
— Жіночі. Цей різновид годинників виділяється насамперед оригінальним дизайном, більш різноманітним і яскравим, ніж у чоловічих моделях; це стосується не тільки самих годинників, але і комплектних браслетів/ремінців. Досить велика кількість подібних моделей розрахована на роль не тільки наручного хронометра, але і модного аксесуара. Крім того, вони загалом більш мініатюрні і витончені, і навіть досить великі жіночі годинники важать менше аналогічних за розміром чоловічих.
— Унісекс. Годинник з нейтральним (з точки зору статі) оформленням, що не мають виражених деталей, які б характеризували їх як чоловічі або жіночі. Загалом оформлення подібних годинників часто буває досить яскравим і своєрідним, багато моделей унісекс розраховані на молодіжну аудиторію, любителів оригінального стилю тощо.
—...Дитячі. Годинники, розраховані на дітей, мають дві основні особливості. Одна з них — це характерне оформлення: у яскравих кольорах, часто в стилістиці популярних мультфільмів або коміксів. Друга полягає в тому, що штатні браслети або ремінці розраховані на невелику дитячу руку і забезпечуються максимально простими застібками, щоб у маленького власника не виникло проблем зі зняттям/надяганням. Також відзначимо, що дитячі годинники відрізняються порівняно простим функціоналом — в них не зустрінеш спеціальних можливостей на зразок світового часу, хронографа, барометра тощо (див. «Функції і можливості»).
Країна походження бренду
Країна походження бренду, під яким випускається дана марка годин. Зазвичай, в цій же країні розташовується штаб-квартира виробника. А ось виробничі потужності можуть перебувати в іншій країні, або навіть в декількох країнах. Більшість брендів, під якими випускаються сучасні годинники, відбувається з таких країн (в алфавітному порядку): Австрія, Англія, Німеччина, Данія, Іспанія, Італія, Корея, Росія, США, Франція, Швейцарія, Японія.
Відзначимо, що в сучасному світі якість товару дуже слабо пов'язане з його країною походження (як заявленої, так і фактичної). Набагато більше воно залежить від того, наскільки ретельно той чи інший виробник контролює якість на своєму виробництві. Так що при виборі має сенс орієнтуватися не стільки на «національність», скільки на загальну репутацію того чи іншого бренду.
Відзначимо, що в сучасному світі якість товару дуже слабо пов'язане з його країною походження (як заявленої, так і фактичної). Набагато більше воно залежить від того, наскільки ретельно той чи інший виробник контролює якість на своєму виробництві. Так що при виборі має сенс орієнтуватися не стільки на «національність», скільки на загальну репутацію того чи іншого бренду.
Swiss Made
Офіційне маркування, використовуване для годинників, виготовлених в Швейцарії.
Швейцарія фактично є «світовою столицею» годинникового виробництва, продукція з цієї країни вважається еталоном якості. Однак не всякий годинниковий бренд, офіційно зареєстрований в Швейцарії, має виробництво в цій країні. Для того, щоб виділити на ринку «справжні швейцарські годинники», і було впроваджене маркування Swiss Made. Щоб отримати таке маркування, годинник повинен відповідати відразу декільком формальним вимогам, прописаним у законодавстві країни — а саме:
— мати швейцарський механізм;
— цей механізм повинен бути встановлений у Швейцарії;
— там само годинник повинен пройти остаточну перевірку.
Зі свого боку, механізм вважається швейцарським, якщо він зібраний і перевірений на місцевому виробництві, а також містить не менше 60 % швейцарських комплектуючих (за вартістю, без урахування вартості збірки).
Варто відзначити, що в законі про «Swiss Made» існують шпаринки, що дозволяють не дуже педантичним виробникам фактично обходити зазначені в законі критерії, формально виконуючи їх. Наприклад, велика частина робіт по збірці механізму може бути проведена на заводі в Азії, але якщо останнє коліщатко встановлене в Швейцарії — механізм вже може вважатися зібраним у Швейцарії. Так що при покупці годинника «Swiss Made» не завадить дізнатися, наскільки ретельно той чи інший бренд дотримується офіційних вимог. Тим не менш, загалом подібні годи...нники перевершують за якістю аналоги з інших країн (але наскільки ця різниця відповідає різниці в ціні — це вже інше питання).
Швейцарія фактично є «світовою столицею» годинникового виробництва, продукція з цієї країни вважається еталоном якості. Однак не всякий годинниковий бренд, офіційно зареєстрований в Швейцарії, має виробництво в цій країні. Для того, щоб виділити на ринку «справжні швейцарські годинники», і було впроваджене маркування Swiss Made. Щоб отримати таке маркування, годинник повинен відповідати відразу декільком формальним вимогам, прописаним у законодавстві країни — а саме:
— мати швейцарський механізм;
— цей механізм повинен бути встановлений у Швейцарії;
— там само годинник повинен пройти остаточну перевірку.
Зі свого боку, механізм вважається швейцарським, якщо він зібраний і перевірений на місцевому виробництві, а також містить не менше 60 % швейцарських комплектуючих (за вартістю, без урахування вартості збірки).
Варто відзначити, що в законі про «Swiss Made» існують шпаринки, що дозволяють не дуже педантичним виробникам фактично обходити зазначені в законі критерії, формально виконуючи їх. Наприклад, велика частина робіт по збірці механізму може бути проведена на заводі в Азії, але якщо останнє коліщатко встановлене в Швейцарії — механізм вже може вважатися зібраним у Швейцарії. Так що при покупці годинника «Swiss Made» не завадить дізнатися, наскільки ретельно той чи інший бренд дотримується офіційних вимог. Тим не менш, загалом подібні годи...нники перевершують за якістю аналоги з інших країн (але наскільки ця різниця відповідає різниці в ціні — це вже інше питання).
Лімітована версія
Годинники, випущені лімітованою серією — то є в обмеженій кількості і з певною особливістю, що відрізняє їх від традиційних моделей, що випускаються більш великими партіями. Найчастіше ця особливість являє собою незвичайне оформлення — наприклад, в «льотному» стилі, коли циферблат нагадує шкалу авіаційного приладу; в стилістиці певного бренду (з логотипом) або країни (з гербом та/або прапором); у форматі Skeleton або з відкритим балансом (див. нижче) тощо.
Загалом звертати увагу на вироби з цією особливістю варто в основному в тих випадках, коли вам потрібен не просто годинник, а ексклюзивний іміджевий аксесуар. Моделі лімітованих серій коштують помітно дорожче стандартних аналогів, при цьому найчастіше не відрізняються (або майже не відрізняються) від них за функціоналом.
Загалом звертати увагу на вироби з цією особливістю варто в основному в тих випадках, коли вам потрібен не просто годинник, а ексклюзивний іміджевий аксесуар. Моделі лімітованих серій коштують помітно дорожче стандартних аналогів, при цьому найчастіше не відрізняються (або майже не відрізняються) від них за функціоналом.
Для лівші
Моделі годинників, призначені для шульги. Ключовою особливістю є розташування заводної головки, яка знаходиться не традиційно праворуч, а з лівого боку корпусу.
Тип механізму
— Кварцові. Механізм, що працює на основі електронного кварцового генератора. Такий генератор видає строго визначене число імпульсів у секунду, і на основі цих даних годинник і ведуть відлік часу. У просторіччі «кварцовими» називають тільки годинник зі стрілками, проте в «електронних» моделях (з цифровим дисплеєм) застосовується цей же принцип. У будь-якому разі, головною перевагою кварцових механізмів є висока точність — навіть у недорогих моделях вона становить близько ±15 сек/міс, а в найбільш прогресивних може досягати ±0,3 сек/міс. А коштують такі годинники в рази дешевше механічних. Головний недолік «кварцу» — потреба в електроживленні; і хоча мініатюрної батарейки зазвичай вистачає на кілька місяців, її все одно періодично доводиться міняти. Частково цей момент компенсується застосуванням сонячних батарей і систем автопідзаводу (див. «Джерело ходу»).
— Механічні. Традиційний тип годинникового механізму, де в якості джерела ходу використовується стиснута пружина. Однією з переваг таких годин перед кварцовими вважається те, що їм не потрібна батарейка — досить регулярно заводити пружину, що легко можна ввести в звичку; а за наявності автопідзаводу (див. відповідний пункт) справа ще більш спрощується. «Механіка» помітно дорожче «кварцу», хоча це може бути і перевагою, що підкреслює рівень годинника та статус його власника. А ось однозначним недоліком даного варіанта є порівняно невисока...точність: якщо в кварцових годинниках похибка вимірюється секундами в місяць, то в механічних мова йде вже про секунди на добу. Так що звертати увагу на цей варіант варто небудь принципових поціновувачам класики, або тим, кому за родом діяльності важливо мати годинник, не залежні від батарейок (мандрівникам, морякам, військовим тощо).
— Механічні. Традиційний тип годинникового механізму, де в якості джерела ходу використовується стиснута пружина. Однією з переваг таких годин перед кварцовими вважається те, що їм не потрібна батарейка — досить регулярно заводити пружину, що легко можна ввести в звичку; а за наявності автопідзаводу (див. відповідний пункт) справа ще більш спрощується. «Механіка» помітно дорожче «кварцу», хоча це може бути і перевагою, що підкреслює рівень годинника та статус його власника. А ось однозначним недоліком даного варіанта є порівняно невисока...точність: якщо в кварцових годинниках похибка вимірюється секундами в місяць, то в механічних мова йде вже про секунди на добу. Так що звертати увагу на цей варіант варто небудь принципових поціновувачам класики, або тим, кому за родом діяльності важливо мати годинник, не залежні від батарейок (мандрівникам, морякам, військовим тощо).
Автопідзавод
Пристосування, що застосовується переважно у механічних годинниках і забезпечує постійний підзавод годинника за рахунок руху руки власника. Найчастіше виконується у вигляді досить масивної пластини у формі сектора, яка вузьким кінцем закріплюється на осі в центрі механізму. При коливаннях руки і закріпленого на ній годинника — наприклад, під час ходьби — пластина обертається, забезпечуючи завод пружини.
Одна з переваг годинника з автопідзаводом очевидна: їх не потрібно так часто заводити, як класичні механічні, а при постійному носінні вони взагалі можуть обходитися без ручного заводу. Хід таких годинників рівномірніше, оскільки пружина постійно перебуває в майже стисненому стані — це позитивно позначається на точності. Також автопідзавод у механічних годинниках корисний для водонепроникних моделей, в яких заводна головка в неробочий час кріпиться на різьбі, герметизируючи корпус — оскільки різьбою не доводиться користуватися часто, вона менше зношується, що позитивно впливає на надійність. З іншого боку, пластина автопідзаводу збільшує вагу і товщину корпусу, так само як і вартість годинника. Крім того, використання цієї функції в мініатюрних жіночих моделях пов'язано з рядом труднощів, а якщо власник веде малорухливий спосіб життя (наприклад, внаслідок похилого віку), всі переваги автопідзаводу сходять нанівець.
Зазначимо, що існують також і кварцові годинники з автопідзаводом...— це моделі з технологією Kinetic. Детальніше про них див. «Джерело ходу».
Одна з переваг годинника з автопідзаводом очевидна: їх не потрібно так часто заводити, як класичні механічні, а при постійному носінні вони взагалі можуть обходитися без ручного заводу. Хід таких годинників рівномірніше, оскільки пружина постійно перебуває в майже стисненому стані — це позитивно позначається на точності. Також автопідзавод у механічних годинниках корисний для водонепроникних моделей, в яких заводна головка в неробочий час кріпиться на різьбі, герметизируючи корпус — оскільки різьбою не доводиться користуватися часто, вона менше зношується, що позитивно впливає на надійність. З іншого боку, пластина автопідзаводу збільшує вагу і товщину корпусу, так само як і вартість годинника. Крім того, використання цієї функції в мініатюрних жіночих моделях пов'язано з рядом труднощів, а якщо власник веде малорухливий спосіб життя (наприклад, внаслідок похилого віку), всі переваги автопідзаводу сходять нанівець.
Зазначимо, що існують також і кварцові годинники з автопідзаводом...— це моделі з технологією Kinetic. Детальніше про них див. «Джерело ходу».
Кількість каменів
Кількість каменів, передбачена в конструкції годинника.
Цей параметр актуальний для моделей, що мають стрілки і відповідні рухомі деталі в «начинці» (колеса, шестерні тощо). Камені в даному разі — це, по суті, специфічний різновид підшипників, використовуваних для кріплення деталей, що обертаються. Виконуються «камені» із синтетичних мінералів (наприклад, штучних сапфірів). Вони забезпечують дещо менше тертя, ніж традиційні металеві підшипники, а головне — вони більш надійні і менш схильні до зносу, що відповідним чином позначається на довговічності всього механізму. Проте тут варто відзначити, що ці переваги актуальні в основному для механічних годинників (див. «Тип механізму»), кварцові моделі в цьому сенсі не так вимогливі до підшипників.
Вважається, що чим більше каменів, тим краще, однак тут варто враховувати функціонал пристрою. Так, для годинника з центральною секундною стрілкою вважається достатнім 16 каменів, з боковою — 17, а от за наявності додаткових функцій (календар, дні тижня тощо) це число може відповідно збільшуватися. Крім того, наявність 40 і більше каменів нерідко є не стільки реальною необхідністю, скільки рекламним ходом.
Цей параметр актуальний для моделей, що мають стрілки і відповідні рухомі деталі в «начинці» (колеса, шестерні тощо). Камені в даному разі — це, по суті, специфічний різновид підшипників, використовуваних для кріплення деталей, що обертаються. Виконуються «камені» із синтетичних мінералів (наприклад, штучних сапфірів). Вони забезпечують дещо менше тертя, ніж традиційні металеві підшипники, а головне — вони більш надійні і менш схильні до зносу, що відповідним чином позначається на довговічності всього механізму. Проте тут варто відзначити, що ці переваги актуальні в основному для механічних годинників (див. «Тип механізму»), кварцові моделі в цьому сенсі не так вимогливі до підшипників.
Вважається, що чим більше каменів, тим краще, однак тут варто враховувати функціонал пристрою. Так, для годинника з центральною секундною стрілкою вважається достатнім 16 каменів, з боковою — 17, а от за наявності додаткових функцій (календар, дні тижня тощо) це число може відповідно збільшуватися. Крім того, наявність 40 і більше каменів нерідко є не стільки реальною необхідністю, скільки рекламним ходом.
Калібр
Калібр можна охарактеризувати як тип годинникового механізму, який використовується в годинниках. Конструювати унікальний механізм під кожну модель годинників дорого і непрактично, тому у більшості виробників один і той самий механізм часто застосовується в різних моделях годинників, які іноді відчутно розрізняються за дизайном. Термін «калібр» пов'язаний з тим, що першопочатково тип механізму позначали числом (у дюймових лініях), що відповідає його найбільшому розміру; однак на сьогоднішній день широко використовуються унікальні назви або цифрово-буквені індекси, не пов'язані безпосередньо з розмірами.
Знаючи назву калібру, на якому побудований годинник, що Вас цікавить, можна при бажанні знайти більш детальну інформацію про механізм і визначити, наскільки його характеристики відповідають Вашим вимогам.
Знаючи назву калібру, на якому побудований годинник, що Вас цікавить, можна при бажанні знайти більш детальну інформацію про механізм і визначити, наскільки його характеристики відповідають Вашим вимогам.
Турбійон
Наявність турбійона в конструкції механічних годинників (див. «Тип механізму»).
Через недосконалості конструкції перших механічних годинників точність їх ходу залежала від положення в просторі. Для виправлення цього недоліку і був винайдений турбійон — спеціальне пристосування, яке під час роботи повертає навколо осі весь годинниковий механізм, найчастіше з частотою 1 оборот в хвилину. Це практично звело до нуля вплив положення корпусу на роботу годин. Однак з тих пір у годинникові механізми було внесено безліч змін, і в результаті на сьогоднішній день вони здатні забезпечувати необхідну точність та без застосування турбійона. А враховуючи, що сам турбійон відрізняється складною конструкцією і високою вартістю, в сучасних годинах він не стільки служить практичній меті, скільки демонструє високий статус власника і майстерність творців.
Через недосконалості конструкції перших механічних годинників точність їх ходу залежала від положення в просторі. Для виправлення цього недоліку і був винайдений турбійон — спеціальне пристосування, яке під час роботи повертає навколо осі весь годинниковий механізм, найчастіше з частотою 1 оборот в хвилину. Це практично звело до нуля вплив положення корпусу на роботу годин. Однак з тих пір у годинникові механізми було внесено безліч змін, і в результаті на сьогоднішній день вони здатні забезпечувати необхідну точність та без застосування турбійона. А враховуючи, що сам турбійон відрізняється складною конструкцією і високою вартістю, в сучасних годинах він не стільки служить практичній меті, скільки демонструє високий статус власника і майстерність творців.
Секундна стрілка
Наявність в годиннику окремої секундної стрілки. Зазначимо, що розташування й особливості роботи такої стрілки може бути різними. Так, в одних годинниках вона встановлюється на одній осі з іншими стрілками, в інших передбачається окремий невеликий циферблат для відліку секунд. А в деяких моделях секундна стрілка є частиною хронографа (див. «Функції/можливості») і рухається тільки тоді, коли хронограф увімкнений.
Точність хода
Точність хода зазвичай визначається за найбільшою похибкою – відхиленням від еталонного часу, що може виникнути за місяць при постійній роботі годинника в штатному режимі. Відповідно, чим менше числа в даному пункті — тим точніше годинник. Крім того, точність ходу є своєрідним індикатором стану: якщо похибка стала перевищувати заявлені в характеристиках значення, це може говорити про збої в роботі механізму.
Якщо показники точності однакові і за випередженням і за відставанням, в характеристиках вказується одне число — наприклад, 30 с/міс (тобто +/-30 с/міс); однак багато механізмів мають неоднакові відхилення, наприклад -15/+25 с/міс. Відзначимо також, що даний параметр актуальний виключно для кварцових годинників (див. «Тип механізму»): в механічних моделях точність ходу помітно нижче, вона вимірюється секундами не за місяць, а за добу.
Якщо показники точності однакові і за випередженням і за відставанням, в характеристиках вказується одне число — наприклад, 30 с/міс (тобто +/-30 с/міс); однак багато механізмів мають неоднакові відхилення, наприклад -15/+25 с/міс. Відзначимо також, що даний параметр актуальний виключно для кварцових годинників (див. «Тип механізму»): в механічних моделях точність ходу помітно нижче, вона вимірюється секундами не за місяць, а за добу.
Джерело ходу (живлення)
Джерело ходу кварцових годинників (див. «Тип механізму») — простіше кажучи, тип джерела енергії, що використовується в них.
— Батарейка. Мініатюрний елемент живлення, зазвичай у вигляді характерної «таблетки»; застосовується виключно в кварцових годинниках (див. «Тип механізму»). Головним недоліком цього варіанта можна назвати необхідність заміни після вичерпання заряду; при цьому практично всі змінні елементи мініатюрних типорозмірів, які застосовуються у наручних годинниках, випускаються тільки у форматі одноразових батарейок, без можливості перезарядження. З іншого боку, вони забезпечують тривалий час роботи, коштують недорого й продаються практично всюди.
— Сонячна батарея. Система живлення, що складається з фотоелемента й вбудованого акумулятора. Фотоелемент виробляє електрику під дією яскравого світла, а акумулятор накопичує цю енергію і живить механізм годинника. Зручність таких моделей полягає в тому, що за умови постійної наявності сонячного (або хоча б яскравого штучного) світла власникові не доведеться турбуватися про запас енергії. З іншого боку, фотоелемент відчутно впливає на ціну, а при постійному перебуванні в закритих приміщеннях або носінні одягу з рукавами, які закривають годинник, він стає практично непотрібним. Тому широкого розповсюдження цей варіант не отримав, а звертати увагу на такі моделі варто насамперед тим, хто ре...гулярно й довго знаходиться поза приміщеннями та/або на яскравому денному світлі.
— Автокварцовий механізм («kinetic»). Різновид автопідзаводу (див. вище), який застосовується в кварцових годинниках. Першопочатково ця технологія була випущена компанією Seiko під назвою «Kinetic», однак у наш час її можна зустріти й у інших виробників. У будь-якому разі подібні системи працюють аналогічно до механічного автопідзаводу — трансформуючи енергію від руху руки користувача в енергію, необхідну для роботи механізму. Проте в цьому разі подібний механізм не заводить пружину, а обертає мініатюрний генератор, що виробляє електрику. Отриманий заряд накопичується у спеціальному конденсаторі й витрачається на роботу кварцового механізму. Моделі з подібними механізмами позиціонують як «кварцовий годинник, у яких не потрібно міняти батарею», і загалом так воно і є. Водночас для них притаманні ті ж обмеження, що й для звичайних пристроїв з автопідзаводом — зокрема, при малорухливому способі життя ця технологія практично марна. Та й коштують такі годинники досить дорого.
— Батарейка. Мініатюрний елемент живлення, зазвичай у вигляді характерної «таблетки»; застосовується виключно в кварцових годинниках (див. «Тип механізму»). Головним недоліком цього варіанта можна назвати необхідність заміни після вичерпання заряду; при цьому практично всі змінні елементи мініатюрних типорозмірів, які застосовуються у наручних годинниках, випускаються тільки у форматі одноразових батарейок, без можливості перезарядження. З іншого боку, вони забезпечують тривалий час роботи, коштують недорого й продаються практично всюди.
— Сонячна батарея. Система живлення, що складається з фотоелемента й вбудованого акумулятора. Фотоелемент виробляє електрику під дією яскравого світла, а акумулятор накопичує цю енергію і живить механізм годинника. Зручність таких моделей полягає в тому, що за умови постійної наявності сонячного (або хоча б яскравого штучного) світла власникові не доведеться турбуватися про запас енергії. З іншого боку, фотоелемент відчутно впливає на ціну, а при постійному перебуванні в закритих приміщеннях або носінні одягу з рукавами, які закривають годинник, він стає практично непотрібним. Тому широкого розповсюдження цей варіант не отримав, а звертати увагу на такі моделі варто насамперед тим, хто ре...гулярно й довго знаходиться поза приміщеннями та/або на яскравому денному світлі.
— Автокварцовий механізм («kinetic»). Різновид автопідзаводу (див. вище), який застосовується в кварцових годинниках. Першопочатково ця технологія була випущена компанією Seiko під назвою «Kinetic», однак у наш час її можна зустріти й у інших виробників. У будь-якому разі подібні системи працюють аналогічно до механічного автопідзаводу — трансформуючи енергію від руху руки користувача в енергію, необхідну для роботи механізму. Проте в цьому разі подібний механізм не заводить пружину, а обертає мініатюрний генератор, що виробляє електрику. Отриманий заряд накопичується у спеціальному конденсаторі й витрачається на роботу кварцового механізму. Моделі з подібними механізмами позиціонують як «кварцовий годинник, у яких не потрібно міняти батарею», і загалом так воно і є. Водночас для них притаманні ті ж обмеження, що й для звичайних пристроїв з автопідзаводом — зокрема, при малорухливому способі життя ця технологія практично марна. Та й коштують такі годинники досить дорого.
Індикатор запасу ходу
Індикатор, що відображає, скільки ще часу годинник здатні пропрацювати без підзаводу, зміни батарейки, підзарядки і т. ін. Зустрічається в моделях з будь-яким типом механізму (див. відповідний пункт). Хоча свідчення індикатора запасу ходу досить приблизні, він все одно полегшує стеження за станом пристрою і знижує ризик залишитися без працездатних годин в невідповідний момент.
Зазначимо, що функція End Of Life (див. нижче) в даному випадку індикатором запасу ходу не вважається, хоча її роль в загальному-то аналогічна.
Зазначимо, що функція End Of Life (див. нижче) в даному випадку індикатором запасу ходу не вважається, хоча її роль в загальному-то аналогічна.
EOL (End of Life)
Функція, що зустрічається в кварцових годинниках (див. «Тип механізму») зі стрілочним циферблатом. Фактично End Of Life являє собою індикатор, що сигналізує про критично низький заряд батареї. Працює він таким чином: коли заряд закінчується, секундна стрілка починає «перестрибувати» відразу через 2 або 4 поділки, рухаючись не раз в секунду, а раз у 2 або 4 секунди відповідно. Таке попередження добре помітно для користувача, а уповільнений рух стрілки додатково заощаджує заряд, збільшуючи запас часу на пошук і заміну батареї.
Запас ходу
Кількість часу, протягом якого годинник здатен нормально працювати без заводу пружини або зміни/підзарядки батареї (докладніше див. «Джерело ходу (живлення)»). Сучасні механічні годинники (див. «Тип механізму») стандартно мають запас ходу на рівні 40+/-5 год. При цьому даний параметр зазвичай вказується для найпростішого режиму роботи, без використання додаткових функцій на зразок хронографа (див. «Функції/можливості»), які також «з'їдають» завод. Таким чином, подібні годинники передбачається заводити кожен день, однак нічого не трапиться, якщо Ви пропустите звичайний час і згадаєте про завод на кілька годин пізніше, ніж зазвичай.
Зі свого боку, для кварцових годинників запас ходу часто не вказується в характеристиках. Це пов'язано з тим, що даний параметр, по-перше, досить великий у порівнянні з механічними моделями (він вимірювався б скоріше в десятках діб, а не годин), а по-друге, сильно залежить від ряду зовнішніх факторів (наприклад, якості чергової батарейки). А тому достовірно визначити запас ходу в подібних випадках досить важко, а то й взагалі неможливо.
Зі свого боку, для кварцових годинників запас ходу часто не вказується в характеристиках. Це пов'язано з тим, що даний параметр, по-перше, досить великий у порівнянні з механічними моделями (він вимірювався б скоріше в десятках діб, а не годин), а по-друге, сильно залежить від ряду зовнішніх факторів (наприклад, якості чергової батарейки). А тому достовірно визначити запас ходу в подібних випадках досить важко, а то й взагалі неможливо.
Тип циферблата
— Стрілочний. Циферблат класичного виду, що має поділки для позначення часу і як мінімум дві стрілки — годинну і хвилинну — рухаються по колу. Даний варіант обмежує можливості щодо відображення додаткової інформації та будь-яка додаткова функція відчутно ускладнює конструкцію, але ця класика дозволяє зробити годинник в будь-якому дизайні, що так цінується.
— Цифровий. Як випливає з назви, в таких годинах відображають цифри, при цьому роль власне циферблата грає рідкокристалічний екран. Саме цей різновид годин має в побуті назву «електронні». РК-екрани набагато зручніше для відображення додаткової інформації, ніж стрілочні циферблати, вони дають більше можливостей (наприклад, секундомір може з легкістю враховувати десяті і навіть соті частки секунди).
— Змішаний. Варіант, що поєднує в собі обидва вищеописаних типу. Зазвичай являє собою стрілочний циферблат, доповнений невеликим РК-екраном. Таким чином, в одній моделі поєднуються переваги обох різновидів циферблатів — наочність стрілок і універсальність екрану. Годинник цього типу можуть бути тільки кварцовими.
— Світлодіодний. Фактично — різновид описаних вище цифрових циферблатів, в якій замість РК-матриць використовуються світлодіодні екрани. Ключовою особливістю таких годин є те, що вони за визначенням мають підсвічування — в тому сенсі ,що світиться зображення. Крім того, колір зображ...ення може бути різним, і багато подібні моделі мають яскравий і незвичайний зовнішній вигляд. З іншого боку, такі циферблати витрачають більше енергії, ніж традиційні lcd, що відповідно впливає на термін роботи від батареї. У деяких моделях цей момент частково компенсується тим, що екран не працює постійно, а вмикається на кілька секунд після натискання кнопки; однак це теж створює певні незручності для того, щоб дізнатися час, доводиться робити зайві рухи.
— Дисковий. Досить незвичайний різновид циферблатів, заснована на використанні обертових дисків з нанесеними на них цифрами. Стрілки в дискових циферблатах фактично відсутні, їх роль виконують спеціальні віконця, в яких відображаються показники того чи іншого диска. Подібні годинники відрізняються оригінальним зовнішнім виглядом, але по зручності все-таки трохи поступаються традиційним стрілочним моделям (тим більше що секундної стрілки — вірніше, диска — в їх конструкції зазвичай не передбачається). У світлі цього даний варіант не отримала особливого поширення.
— Цифровий. Як випливає з назви, в таких годинах відображають цифри, при цьому роль власне циферблата грає рідкокристалічний екран. Саме цей різновид годин має в побуті назву «електронні». РК-екрани набагато зручніше для відображення додаткової інформації, ніж стрілочні циферблати, вони дають більше можливостей (наприклад, секундомір може з легкістю враховувати десяті і навіть соті частки секунди).
— Змішаний. Варіант, що поєднує в собі обидва вищеописаних типу. Зазвичай являє собою стрілочний циферблат, доповнений невеликим РК-екраном. Таким чином, в одній моделі поєднуються переваги обох різновидів циферблатів — наочність стрілок і універсальність екрану. Годинник цього типу можуть бути тільки кварцовими.
— Світлодіодний. Фактично — різновид описаних вище цифрових циферблатів, в якій замість РК-матриць використовуються світлодіодні екрани. Ключовою особливістю таких годин є те, що вони за визначенням мають підсвічування — в тому сенсі ,що світиться зображення. Крім того, колір зображ...ення може бути різним, і багато подібні моделі мають яскравий і незвичайний зовнішній вигляд. З іншого боку, такі циферблати витрачають більше енергії, ніж традиційні lcd, що відповідно впливає на термін роботи від батареї. У деяких моделях цей момент частково компенсується тим, що екран не працює постійно, а вмикається на кілька секунд після натискання кнопки; однак це теж створює певні незручності для того, щоб дізнатися час, доводиться робити зайві рухи.
— Дисковий. Досить незвичайний різновид циферблатів, заснована на використанні обертових дисків з нанесеними на них цифрами. Стрілки в дискових циферблатах фактично відсутні, їх роль виконують спеціальні віконця, в яких відображаються показники того чи іншого диска. Подібні годинники відрізняються оригінальним зовнішнім виглядом, але по зручності все-таки трохи поступаються традиційним стрілочним моделям (тим більше що секундної стрілки — вірніше, диска — в їх конструкції зазвичай не передбачається). У світлі цього даний варіант не отримала особливого поширення.
Розмітка циферблата
Тип розмітки, що використовується на основному циферблаті годинника. Цей параметр актуальний для моделей зі стрілками (див. «Тип циферблата»), при цьому тип розмітки вказується тільки за основною шкалою — додаткові позначки на безелі в розрахунок не беруться (хоча може враховуватися розмітка на додатковому циферблаті світового часу).
На функціонал годинника даний параметр не впливає, і вибір залежить виключно від смаків власника. Основні види розмітки, що зустрічаються в сучасних годинниках, включають арабські і римські цифри (які можуть доповнюватися мітками), поєднання цих цифр, а також власне найпростіші мітки. Ось основні особливості цих варіантів і їх поєднань:
— Арабські. Циферблати, які мають позначки тільки у вигляді арабських цифр — тобто стандартних сучасних цифр «1», «2» тощо. Таким чином можуть бути позначені як всі поділки циферблата, так і тільки деякі з них (наприклад, 3, 6, 9 і 12 годин). Однак у будь-якому разі інші види позначок у подібних годинниках відсутні.
— Римські. Циферблати, які мають позначки тільки у вигляді римських цифр — сполучень символів I, V, X. Така розмітка надає годиннику своєрідного стилю, проте може потребувати певного звикання — а тому зустрічається рідше, ніж арабські цифри. Знову ж таки, в даному випадку мова йде про циферблати, які не несуть ніяких інши...х позначень, крім цифр цього типу.
— Мітки. Мінімалістичний дизайн, при якому поділки на циферблаті позначаються тільки міткою, без підпису. Найчастіше наносяться мітки для всіх дванадцяти годин; можливі і винятки з цього правила, проте вони в наш час зустрічаються рідко. Відзначимо, що подібне оформлення можна зустріти як в класичних годинниках з мінімальним функціоналом, так і прогресивних моделях з широкими можливостями: у першому випадку мітки надають виробу акуратного зовнішнього вигляду, у другому — дають змогу заощадити на циферблаті місце під додаткові шкали і розмітку. Теоретично така розмітка не настільки зручна, як позначення з цифрами; однак майже всі стрілочні циферблати в сучасних наручних годинниках використовують 12-годинну шкалу зі стандартним розташуванням міток, так що при мінімальній звичці можна цілком обійтися без цифр — саме положення позначки на шкалі вже несе достатньо інформації.
— Арабські + римські. Циферблати, що поєднують відразу обидва описаних вище види цифр (іноді — також з мітками; в даному випадку наявність міток не уточнюється). Найпопулярніший різновид годинників з цією особливістю — моделі з функцією світового часу (див. «Функції і можливості»), де один циферблат розмічений арабськими цифрами, а другий — римськими. Зустрічається і поєднання цих символів на одній шкалі — наприклад, коли 3 і 9 годину позначаються звичайними цифрами, а 6 і 12 — римськими. Втім, ні той, ні інший варіант особливого поширення не отримали.
— Мітки+арабські. Циферблати, в яких частина розмітки нанесена арабськими цифрами, частина — мітками (про те й інше див. вище). При цьому співвідношення тих і інших може бути різним: наприклад, в деяких моделях цифра всього одна (зазвичай «12»); в інших числами позначені ключові позиції«3», «6», «9» і «12»; у третіх частину циферблата займає дисплей, біля якого цифри просто не поміщаються і доводиться обходитися мітками тощо.
— Мітки+римські. Циферблати, в яких частина розмітки нанесена мітками, частина — римськими цифрами. Цей спосіб розмітки загалом аналогічний описаному вище варіанту «мітки+арабські» (і також може передбачати різні варіанти оформлення).
На функціонал годинника даний параметр не впливає, і вибір залежить виключно від смаків власника. Основні види розмітки, що зустрічаються в сучасних годинниках, включають арабські і римські цифри (які можуть доповнюватися мітками), поєднання цих цифр, а також власне найпростіші мітки. Ось основні особливості цих варіантів і їх поєднань:
— Арабські. Циферблати, які мають позначки тільки у вигляді арабських цифр — тобто стандартних сучасних цифр «1», «2» тощо. Таким чином можуть бути позначені як всі поділки циферблата, так і тільки деякі з них (наприклад, 3, 6, 9 і 12 годин). Однак у будь-якому разі інші види позначок у подібних годинниках відсутні.
— Римські. Циферблати, які мають позначки тільки у вигляді римських цифр — сполучень символів I, V, X. Така розмітка надає годиннику своєрідного стилю, проте може потребувати певного звикання — а тому зустрічається рідше, ніж арабські цифри. Знову ж таки, в даному випадку мова йде про циферблати, які не несуть ніяких інши...х позначень, крім цифр цього типу.
— Мітки. Мінімалістичний дизайн, при якому поділки на циферблаті позначаються тільки міткою, без підпису. Найчастіше наносяться мітки для всіх дванадцяти годин; можливі і винятки з цього правила, проте вони в наш час зустрічаються рідко. Відзначимо, що подібне оформлення можна зустріти як в класичних годинниках з мінімальним функціоналом, так і прогресивних моделях з широкими можливостями: у першому випадку мітки надають виробу акуратного зовнішнього вигляду, у другому — дають змогу заощадити на циферблаті місце під додаткові шкали і розмітку. Теоретично така розмітка не настільки зручна, як позначення з цифрами; однак майже всі стрілочні циферблати в сучасних наручних годинниках використовують 12-годинну шкалу зі стандартним розташуванням міток, так що при мінімальній звичці можна цілком обійтися без цифр — саме положення позначки на шкалі вже несе достатньо інформації.
— Арабські + римські. Циферблати, що поєднують відразу обидва описаних вище види цифр (іноді — також з мітками; в даному випадку наявність міток не уточнюється). Найпопулярніший різновид годинників з цією особливістю — моделі з функцією світового часу (див. «Функції і можливості»), де один циферблат розмічений арабськими цифрами, а другий — римськими. Зустрічається і поєднання цих символів на одній шкалі — наприклад, коли 3 і 9 годину позначаються звичайними цифрами, а 6 і 12 — римськими. Втім, ні той, ні інший варіант особливого поширення не отримали.
— Мітки+арабські. Циферблати, в яких частина розмітки нанесена арабськими цифрами, частина — мітками (про те й інше див. вище). При цьому співвідношення тих і інших може бути різним: наприклад, в деяких моделях цифра всього одна (зазвичай «12»); в інших числами позначені ключові позиції«3», «6», «9» і «12»; у третіх частину циферблата займає дисплей, біля якого цифри просто не поміщаються і доводиться обходитися мітками тощо.
— Мітки+римські. Циферблати, в яких частина розмітки нанесена мітками, частина — римськими цифрами. Цей спосіб розмітки загалом аналогічний описаному вище варіанту «мітки+арабські» (і також може передбачати різні варіанти оформлення).
Колір циферблата
Колір фону циферблата годинника. Вказується для моделей зі стрілочними або комбінованими циферблатами (див. «Тип циферблата»); в суто електронних моделях, зазвичай, використовується або сіра підкладка (для звичайних ЖК-дисплеїв), або темна основа (для світлодіодних).
Найбільшою популярністю у сучасних годинах користуються циферблати чорного, білого, сріблястого і синього кольорів. Однак, крім цього, у продажу можна зустріти і інші відтінки — зокрема, бежевий, жовтий, зелений, золотистий, коричневий, червоний, помаранчевий, рожевий, сірий і фіолетовий. Особливий випадок являють собою годинник зі склом-хамелеонами (див. нижче).
Деякі моделі випускаються в кількох варіантах забарвлення, в таких випадках ці варіанти перераховуються через кому — наприклад, «білий, червоний, сріблястий». Якщо циферблат розфарбований одночасно в 2 або 3 кольори, вони вказуються як поєднання, наприклад, "білий з червоним" або "білий з жовтим і червоним". А до різнобарвним...належать моделі, в яких для циферблата використовується більше 3 кольорів.
Найбільшою популярністю у сучасних годинах користуються циферблати чорного, білого, сріблястого і синього кольорів. Однак, крім цього, у продажу можна зустріти і інші відтінки — зокрема, бежевий, жовтий, зелений, золотистий, коричневий, червоний, помаранчевий, рожевий, сірий і фіолетовий. Особливий випадок являють собою годинник зі склом-хамелеонами (див. нижче).
Деякі моделі випускаються в кількох варіантах забарвлення, в таких випадках ці варіанти перераховуються через кому — наприклад, «білий, червоний, сріблястий». Якщо циферблат розфарбований одночасно в 2 або 3 кольори, вони вказуються як поєднання, наприклад, "білий з червоним" або "білий з жовтим і червоним". А до різнобарвним...належать моделі, в яких для циферблата використовується більше 3 кольорів.
перламутровий
Наявність в годинах циферблата з перламутровим фоном. Такий фон зазвичай має світлий відтінок (білий або сіруватий), а головною його особливістю є характерні різнокольорові відблиски, що змінюються при зміні кута спостереження. Найчастіше для подібного ефекту використовується штучна імітація перламутру, але в дорогих висококласних годинах може застосовуватися і натуральну сировину. У будь-якому разі ця особливість надає циферблата яскравий і незвичайний зовнішній вигляд.
Переміщення стрілок
Функція, що зустрічається в моделях зі змішаними циферблатами (див. відповідний пункт) або додатковими шкалами. Одним з недоліків таких моделей є те, що в певному положенні стрілки можуть закривати екрани або шкали, ускладнюючи читання інформації на них. Для таких випадків і передбачається функція переміщення стрілок: за командою користувача стрілки переміщуються в положення, при якому вони не закривають додаткові елементи циферблата. Так само, за командою, стрілки можна повернути на місце»; крім того, в деяких моделях повернення відбувається автоматично після певного часу.
Підсвічування
Спосіб підсвічування циферблата годин.
— Люмінесцентне покриття. Варіант, який застосовується в стрілочних циферблатах: на стрілки, а іноді і на шкалу наноситься «фосфорне покриття, що світиться в темряві. Такий спосіб підсвічування обходиться недорого і може застосовуватися навіть у бюджетних моделях; крім того, він не потребує батарейок і підходить навіть для механічних годинників. З іншого боку, покриття часто виявляється не настільки ефективно, як цього хотілося б. Річ у тім, що воно повинне «заряджатися» від сонця або іншого яскравого джерела світла, а вистачає цього «заряду» в середньому годин на 5 – 6, причому вже в перші пару годин яскравість світіння помітно падає.
— Електронна. Підсвічування на основі світлодіодів або інших мініатюрних джерел світла. Зазвичай, не працює постійно, а включається і вимикається натисканням спеціальної кнопки; винятком є світлодіодні циферблати (див. «Тип циферблата»). Головною перевагою електронної підсвічування є ефективність: її гарантовано вистачає для перегляду зображення на циферблаті. Крім того, такі системи не залежать від зовнішнього освітлення, на відміну від описаних вище люмінесцентних покриттів. З іншого боку, для роботи освітлення потрібна батарейка; тому даний тип підсвічування зустрічається виключно в кварцових годинниках (див. «Тип механізму»).
— Люмінесцентне покриття/електронна. Системи, що поєднують обидва опи...саних вище виду підсвічування. Даний варіант зустрічається в основному серед моделей з комбінованими циферблатами: на стрілки наноситься світиться покриття, а електронна підсвічування призначена в основному для дисплеїв і додаткових шкал (а також як запасний варіант для стрілок). Комбінована підсвічування дуже зручна, однак і коштують такі годинники трохи дорожче.
— Тритієва підсвічування. Варіант підсвічування, що зустрічається в стрілочних циферблатах преміумкласу. За підсвітку в таких моделях відповідають мініатюрні колби, заповнені тритієм — радіоактивного різновидом водню; зсередини поверхню таких колб покрита люмінофором, який і світиться під впливом випромінювання тритію. Окремо зазначимо, що це випромінювання не представляє небезпеки для людини: воно не виходить за межі колби, і навіть всередині його інтенсивність вкрай низька. Тритієва підсвічування обходиться недешево, проте вона надзвичайно зручна з практичної точки зору: «ліхтарики» працюють постійно, без батарейок і незалежно від зовнішнього освітлення, а світять відчутно яскравіше звичайного люмінесцентного покриття. Правда, через розпаду тритію вони поступово втрачають яскравість, проте це відбувається дуже повільно: для зниження наполовину потрібно 12 років, а для того, щоб підсвічування стала марною — не менше 20.
— Люмінесцентне покриття. Варіант, який застосовується в стрілочних циферблатах: на стрілки, а іноді і на шкалу наноситься «фосфорне покриття, що світиться в темряві. Такий спосіб підсвічування обходиться недорого і може застосовуватися навіть у бюджетних моделях; крім того, він не потребує батарейок і підходить навіть для механічних годинників. З іншого боку, покриття часто виявляється не настільки ефективно, як цього хотілося б. Річ у тім, що воно повинне «заряджатися» від сонця або іншого яскравого джерела світла, а вистачає цього «заряду» в середньому годин на 5 – 6, причому вже в перші пару годин яскравість світіння помітно падає.
— Електронна. Підсвічування на основі світлодіодів або інших мініатюрних джерел світла. Зазвичай, не працює постійно, а включається і вимикається натисканням спеціальної кнопки; винятком є світлодіодні циферблати (див. «Тип циферблата»). Головною перевагою електронної підсвічування є ефективність: її гарантовано вистачає для перегляду зображення на циферблаті. Крім того, такі системи не залежать від зовнішнього освітлення, на відміну від описаних вище люмінесцентних покриттів. З іншого боку, для роботи освітлення потрібна батарейка; тому даний тип підсвічування зустрічається виключно в кварцових годинниках (див. «Тип механізму»).
— Люмінесцентне покриття/електронна. Системи, що поєднують обидва опи...саних вище виду підсвічування. Даний варіант зустрічається в основному серед моделей з комбінованими циферблатами: на стрілки наноситься світиться покриття, а електронна підсвічування призначена в основному для дисплеїв і додаткових шкал (а також як запасний варіант для стрілок). Комбінована підсвічування дуже зручна, однак і коштують такі годинники трохи дорожче.
— Тритієва підсвічування. Варіант підсвічування, що зустрічається в стрілочних циферблатах преміумкласу. За підсвітку в таких моделях відповідають мініатюрні колби, заповнені тритієм — радіоактивного різновидом водню; зсередини поверхню таких колб покрита люмінофором, який і світиться під впливом випромінювання тритію. Окремо зазначимо, що це випромінювання не представляє небезпеки для людини: воно не виходить за межі колби, і навіть всередині його інтенсивність вкрай низька. Тритієва підсвічування обходиться недешево, проте вона надзвичайно зручна з практичної точки зору: «ліхтарики» працюють постійно, без батарейок і незалежно від зовнішнього освітлення, а світять відчутно яскравіше звичайного люмінесцентного покриття. Правда, через розпаду тритію вони поступово втрачають яскравість, проте це відбувається дуже повільно: для зниження наполовину потрібно 12 років, а для того, щоб підсвічування стала марною — не менше 20.
Функції та можливості
— Будильник. Класичний будильник – звуковий сигнал, що спрацьовує в заданий користувачем час. Може використовуватися не тільки для підйому, але і як нагадування про ту чи іншу подію. Відзначимо, що в механічних моделях (див. «Тип механізму») ця функція майже не зустрічається.
— Секундомір. Традиційний секундомір — функція, що дозволяє заміряти відрізки часу з точністю до секунд, а то і часток секунди. В сучасних годинниках можна зустріти два різновиди секундомірів. Перший — це рішення, які використовуються в моделях з дисплеями (іншими словами, в годинниках з електронними та комбінованими циферблатами). У таких пристроях відлік секунд відображається на екрані і ведеться з точністю до десятої чи навіть сотої частки секунди; також подібні секундоміри можуть мати різні додаткові функції: відлік проміжних результатів за контрольними точками або колами, збереження підсумків останнього вимірювання тощо.
Другий різновид секундомірів зустрічається в стрілочних циферблатах — це стрілка на основній осі, яку можна запускати і зупиняти за бажанням користувача. Це досить рідкісний варіант — з тієї причини, що найчастіше така стрілка застосовується в поєднанні з додатковими шкалами і являє собою вже не секундомір, а хронограф (див. нижче). А в годинниках, де шкал хронографа немає, може передбачатися досить незвичайний формат роботи подібної стрілки: у звичайному режимі вона працює як стандартна секун...дна, а при переведенні годинника в режим секундоміри – переміщається на нуль і зупиняється до початку відліку.
— Таймер. Функція зворотного відліку часу; після закінчення відліку подається звуковий сигнал. Ця функція зручна в тих випадках, коли потрібно відміряти строго певний проміжок часу – наприклад, при готуванні на кухні: «завести» таймер на потрібний проміжок набагато зручніше, ніж вираховувати, на який час потрібно виставити будильник.
— День тижня. Можливість відображення дня тижня на циферблаті годинника. Зустрічається як у годинниках з дисплеями, так і в суто стрілочних моделях — в них використовується механічний індикатор на 7 днів.
— Число місяця. Можливість відображення на циферблаті годинника числа поточного місяця. Це може бути як число на дисплеї, так і механічний покажчик у вигляді віконечка з числом. Зазначимо, що в останньому випадку потрібне регулярне налаштування календаря: механічний покажчик розрахований на 31 день, і якщо в минулому місяці менше 31 дня, відображувану дату доведеться «прокрутити» вперед.
— Місяць року. Можливість відображення поточного місяця на циферблаті годинника. Зазвичай, поєднується з покажчиком числа місяця, а нерідко — ще й дня тижня; таким чином, наявність даного покажчика означає, що годинник оснащений повноцінним календарем. Найчастіше за цю функцію відповідає дисплей, але зустрічаються і суто стрілочні моделі з подібним оснащенням. Покажчик місяці року часто синхронізується з покажчиком числа — для того, щоб годинник сам визначав скільки днів у поточному місяці і після якого дня потрібно перемикатися на перше число.
— Світовий час. Можливість використовувати годинник для визначення часу в інших часових поясах, крім поточного. Конкретний спосіб реалізації такої функції може бути різним. Так, найбільш популярний варіант в стрілочних моделях (див. «Тип циферблата») — наявність додаткового циферблата, на якому встановлюється час часового поясу, що цікавить. Такий формат зручний у тих випадках, коли доводиться постійно мати справу з певним регіоном — наприклад, спілкуватися з родичами або діловими партнерами з конкретної країни. Інший варіант — мітки на обертовому безелі (див. нижче), що відповідають основним часовим поясам світу; для визначення світового часу потрібно повернути безель так, щоб поточний часовий пояс опинився навпроти годинникової стрілки — тоді решта міток виявляться навпроти тих поділів циферблата, які відповідають часу в цих часових поясах. Такий формат зручний при частій зміні часових поясів — зокрема, він зустрічається в годинниках для моряків. А в моделях з цифровими циферблатами зазвичай передбачається перемикання екрану між поточним і додатковими часовим поясом (поясами).
— Формат часу 12/24 год. Дана особливість вказується виключно для годинників зі стрілочними циферблатами (і окремих стрілочно-електронних моделей, див. «Тип циферблата»). Вона означає, що на додаток до основної 12-годинної шкали годинники мають ще й невеликий циферблат з розміткою на 24 години. Він дозволяє визначити, який час показує основна шкала — до або після полудня: наприклад, в 6 годин вечора основний циферблат буде вказувати на 6 годин, додатковий — на 18. Така можливість може стати в нагоді в умовах, коли за навколишньою обстановкою буває неможливо визначити час доби — наприклад, в умовах полярного дня/ночі, або при тривалому перебуванні під землею.
Що стосується годинників з електронними циферблатами, то в них навіть 12-годинний формат доповнюється приміткою «AM» або «PM» («до полудня» і «після полудня» відповідно); приміром, 20:00 буде відповідати 8:00 PM. Так що в таких моделях просто немає сенсу передбачати спеціальні функції для визначення часу доби.
— Фази місяця. Наявність в годиннику індикатора, що відображає поточну фазу Місяця. Від фаз Місяця залежать багато процесів на Землі (зокрема, загальний фізичний та психічний стан людей), з ними пов'язаний цілий ряд прикмет — що не завжди на 100% достовірні, проте не мають і однозначного спростування. Окрема категорія годинників з місячним календарем — «рибальські» і «морехідні» моделі; в останніх може навіть передбачатися окремий календар припливів і відливів.
— Хронограф. Аналог секундоміра, застосовуваний у годинниках зі стрілочними циферблатами (див. «Тип циферблата»). Подібні годинники мають кілька додаткових шкал невеликого розміру, кожна з яких виконує свою функцію. Наприклад, одна з таких шкал може відповідати за відлік хвилин (до півгодини), друга — за відлік годин (до 12 год), на третій знаходиться звичайна секундна стрілка, а стрілка для відліку секунд розташовується на центральній осі і залишається нерухомою до вмикання хронографа.
— Тахіметр. Пристосування для вимірювань швидкості руху за часом, за який була пройдена мірна ділянка. Тахіметр найчастіше має вигляд додаткової шкали для стрілочного секундоміра, а для вимірювання швидкості потрібно виміряти секундоміром час проходження контрольної ділянки і подивитися, на яке число шкали тахіметра вказує стрілка, що зупинилася. При цьому час вимірювання не повинен перевищувати хвилини (інакше стрілка піде на друге коло, і показники будуть недостовірні), а для визначення остаточного результату можуть знадобитися додаткові обчислення. Однак у будь-якому разі користуватися даними тахіметра для визначення швидкості значно зручніше, ніж показаннями секундоміра.
— Логарифмічна лінійка. Вбудований в годинник механічний калькулятор для деяких простих математичних розрахунків, насамперед множення і ділення. Таке пристосування може стати в нагоді, зокрема, для розрахунку часу в дорозі, витрати палива, переведення грошових сум з однієї валюти в іншу тощо. В годинниках логарифмічна лінійка зазвичай складається з двох кілець з поділками (звідси друга назва цієї функції — калькуляторне кільце). Одне з таких кілець нерухоме, а друге вільно обертається; поєднуючи позначки на обох шкалах за певними правилами, користувач і одержує потрібний результат. Зазначимо, що логарифмічна лінійка є не такою точною, як електронний калькулятор, і більш складна у використанні; з іншого боку, при мінімальному навику елементарні розрахунки на ній можна проводити набагато швидше, ніж на тому ж калькуляторі.
— Компас.. Традиційний компас — пристосування для визначення сторін світу. Точність вбудованих компасів зазвичай невисока, проте вони можуть виявитися вельми корисними для нескладних завдань або як крайній засіб за відсутності інших навігаційних приладів.
— Альтиметр (висотомір). Прилад для вимірювання поточної висоти місцевості. Нерідко поєднується з барометром (див. нижче), в таких випадках для вимірювання висоти використовується різниця тисків між еталонним рівнем і поточним місцем розташування. Технічно таким способом можна вимірювати висоту як над рівнем моря, так і щодо певного місця, прийнятого за еталон; фактичні можливості висотоміра залежать від моделі годинника. Годинники з даною функцією розраховані насамперед на альпіністів і любителів походів у гірській місцевості.
— Термометр. Термометри в годинниках зазвичай призначаються для вимірювання температури навколишнього повітря. Така можливість зустрічається в основному у прогресивних спортивних моделях. Вона може стати в нагоді як для загального оцінювання навколишньої обстановки, так і для специфічних завдань на зразок прогнозування погоди, обчислення поточної висоти тощо.
— Барометр. Прилад для вимірювання атмосферного тиску. Дані з барометра дають змогу оцінити погодні умови та їх сприятливість для певного роду занять – зокрема, рибної ловлі. Крім того, вони можуть застосовуватися для прогнозування змін у погоді: так, різке падіння тиску нерідко виявляється ознакою наближення шторму. Також робота висотоміра (див. вище) нерідко заснована саме на свідченнях барометра.
— Bluetooth. Бездротовий інтерфейс Bluetooth призначений для зв'язку між різними електронними пристроями на відносно невеликих відстанях — до 10 м. В наручних годинниках він використовується переважно для зв'язку зі смартфоном або іншим гаджетом. Функціонал такого зв'язку може бути різним, проте в будь-якому разі він набагато вужчий, ніж у смартгодинниках. З найпопулярніших можливостей можна назвати виведення на годинник повідомлень з Facebook і/або Twitter, застосування годинника в ролі пульта ДУ для музики або відео, а також налаштування світового часу (визначення часового поясу за даними з зовнішнього пристрою).
— GPS модуль. Вбудований модуль супутникової навігації, що дозволяє визначати поточні географічні координати пристрою. Способи використання цих даних можуть бути різними, залежно від моделі годинника. Так, в деяких моделях вшиті дані за часовим поясам в різних країнах, і на підставі поточних координат пристрій може визначати точний місцевий час. Інший варіант — запис пройдених маршрутів (треків). Деякі годинник застосовують дані GPS для роботи висотоміра (див. відповідний пункт). У моделях з Bluetooth може передбачатися можливість роботи в ролі зовнішнього датчика для смартфона чи іншого гаджета (вважається, що наручне розташування датчика сприяє підвищенню точності). А ось передбачити повноцінну навігацію в традиційних годинниках складно; наручні гаджети з таким функціоналом зазвичай належать або до смартгодинників, або до спеціалізованих навігаторів.
— Синхронізація за радіоканалом. Дана функція дозволяє годиннику приймати спеціальні радіосигнали точного часу. Ці сигнали передаються по спеціальному виділеному каналу кілька разів на добу, а дані про точний час надходять з атомних хронометрів, які застосовуються у наукових інститутах. Похибка таких хронометрів становить 1 секунду за кілька тисяч, а то і мільйонів років; відповідно, і точність синхронізованих з ними годинників виходить майже абсолютною. Водночас варто враховувати, що радіосигнали точного часу доступні далеко не у всіх країнах світу — так що перед покупкою такого годинника не завадить дізнатися, чи буде він працювати у вашому регіоні.
— Хронометр.. В даному випадку позначення «хронометр» використовується для високоточних моделей, що мають сертифікат Швейцарського центру сертифікації хронометрів (COSC). Для отримання такого сертифікату годинник повинен пройти досить суворе випробування, з перевіркою не тільки на загальну точність, але і на здатність зберігати її при зміні положення корпусу і навколишньої температури. Водночас варто відзначити, що на практиці «хронометрична» точність потрібна вкрай рідко, а на вартість годинника вона впливає досить помітно. Так що відповідність вимогам COSC є не стільки практично значущим моментом, скільки показником високого класу годинника та статусу їх власника.
– Крокомір. Вбудований лічильник кількості кроків, пройдених користувачем. Ця функція зустрічається переважно в моделях спортивно-туристичного призначення, оснащених Bluetooth (див. вище) і цифровими або комбінованими циферблатами (див. «Тип циферблата»). Для підрахунку кроків, як правило, використовуються дані з вбудованого акселерометра, а результати вимірів можуть як мінімум передаватися на смартфон або інший гаджет, а в деяких моделях - ще й відображатися на власному екрані. Втім, конкретні особливості функціоналу годинника з крокоміром не завадить уточнити окремо.
– Пошук телефону. Функція, яка зустрічається виключно в моделях з Bluetooth (див. вище). Згідно з назвою, полегшує пошуки «загубленого» телефону, що знаходиться в безпосередній близькості (наприклад, забутого в одній з домашніх кімнат): досить віддати команду з годинника – і апарат «відгукнеться» звуковим сигналом. Як правило, для використання цієї функції потрібно встановити спеціальний додаток (через нього ж зазвичай реалізуються і інші додаткові функції, при їх наявності - наприклад, крокомір).
— Секундомір. Традиційний секундомір — функція, що дозволяє заміряти відрізки часу з точністю до секунд, а то і часток секунди. В сучасних годинниках можна зустріти два різновиди секундомірів. Перший — це рішення, які використовуються в моделях з дисплеями (іншими словами, в годинниках з електронними та комбінованими циферблатами). У таких пристроях відлік секунд відображається на екрані і ведеться з точністю до десятої чи навіть сотої частки секунди; також подібні секундоміри можуть мати різні додаткові функції: відлік проміжних результатів за контрольними точками або колами, збереження підсумків останнього вимірювання тощо.
Другий різновид секундомірів зустрічається в стрілочних циферблатах — це стрілка на основній осі, яку можна запускати і зупиняти за бажанням користувача. Це досить рідкісний варіант — з тієї причини, що найчастіше така стрілка застосовується в поєднанні з додатковими шкалами і являє собою вже не секундомір, а хронограф (див. нижче). А в годинниках, де шкал хронографа немає, може передбачатися досить незвичайний формат роботи подібної стрілки: у звичайному режимі вона працює як стандартна секун...дна, а при переведенні годинника в режим секундоміри – переміщається на нуль і зупиняється до початку відліку.
— Таймер. Функція зворотного відліку часу; після закінчення відліку подається звуковий сигнал. Ця функція зручна в тих випадках, коли потрібно відміряти строго певний проміжок часу – наприклад, при готуванні на кухні: «завести» таймер на потрібний проміжок набагато зручніше, ніж вираховувати, на який час потрібно виставити будильник.
— День тижня. Можливість відображення дня тижня на циферблаті годинника. Зустрічається як у годинниках з дисплеями, так і в суто стрілочних моделях — в них використовується механічний індикатор на 7 днів.
— Число місяця. Можливість відображення на циферблаті годинника числа поточного місяця. Це може бути як число на дисплеї, так і механічний покажчик у вигляді віконечка з числом. Зазначимо, що в останньому випадку потрібне регулярне налаштування календаря: механічний покажчик розрахований на 31 день, і якщо в минулому місяці менше 31 дня, відображувану дату доведеться «прокрутити» вперед.
— Місяць року. Можливість відображення поточного місяця на циферблаті годинника. Зазвичай, поєднується з покажчиком числа місяця, а нерідко — ще й дня тижня; таким чином, наявність даного покажчика означає, що годинник оснащений повноцінним календарем. Найчастіше за цю функцію відповідає дисплей, але зустрічаються і суто стрілочні моделі з подібним оснащенням. Покажчик місяці року часто синхронізується з покажчиком числа — для того, щоб годинник сам визначав скільки днів у поточному місяці і після якого дня потрібно перемикатися на перше число.
— Світовий час. Можливість використовувати годинник для визначення часу в інших часових поясах, крім поточного. Конкретний спосіб реалізації такої функції може бути різним. Так, найбільш популярний варіант в стрілочних моделях (див. «Тип циферблата») — наявність додаткового циферблата, на якому встановлюється час часового поясу, що цікавить. Такий формат зручний у тих випадках, коли доводиться постійно мати справу з певним регіоном — наприклад, спілкуватися з родичами або діловими партнерами з конкретної країни. Інший варіант — мітки на обертовому безелі (див. нижче), що відповідають основним часовим поясам світу; для визначення світового часу потрібно повернути безель так, щоб поточний часовий пояс опинився навпроти годинникової стрілки — тоді решта міток виявляться навпроти тих поділів циферблата, які відповідають часу в цих часових поясах. Такий формат зручний при частій зміні часових поясів — зокрема, він зустрічається в годинниках для моряків. А в моделях з цифровими циферблатами зазвичай передбачається перемикання екрану між поточним і додатковими часовим поясом (поясами).
— Формат часу 12/24 год. Дана особливість вказується виключно для годинників зі стрілочними циферблатами (і окремих стрілочно-електронних моделей, див. «Тип циферблата»). Вона означає, що на додаток до основної 12-годинної шкали годинники мають ще й невеликий циферблат з розміткою на 24 години. Він дозволяє визначити, який час показує основна шкала — до або після полудня: наприклад, в 6 годин вечора основний циферблат буде вказувати на 6 годин, додатковий — на 18. Така можливість може стати в нагоді в умовах, коли за навколишньою обстановкою буває неможливо визначити час доби — наприклад, в умовах полярного дня/ночі, або при тривалому перебуванні під землею.
Що стосується годинників з електронними циферблатами, то в них навіть 12-годинний формат доповнюється приміткою «AM» або «PM» («до полудня» і «після полудня» відповідно); приміром, 20:00 буде відповідати 8:00 PM. Так що в таких моделях просто немає сенсу передбачати спеціальні функції для визначення часу доби.
— Фази місяця. Наявність в годиннику індикатора, що відображає поточну фазу Місяця. Від фаз Місяця залежать багато процесів на Землі (зокрема, загальний фізичний та психічний стан людей), з ними пов'язаний цілий ряд прикмет — що не завжди на 100% достовірні, проте не мають і однозначного спростування. Окрема категорія годинників з місячним календарем — «рибальські» і «морехідні» моделі; в останніх може навіть передбачатися окремий календар припливів і відливів.
— Хронограф. Аналог секундоміра, застосовуваний у годинниках зі стрілочними циферблатами (див. «Тип циферблата»). Подібні годинники мають кілька додаткових шкал невеликого розміру, кожна з яких виконує свою функцію. Наприклад, одна з таких шкал може відповідати за відлік хвилин (до півгодини), друга — за відлік годин (до 12 год), на третій знаходиться звичайна секундна стрілка, а стрілка для відліку секунд розташовується на центральній осі і залишається нерухомою до вмикання хронографа.
— Тахіметр. Пристосування для вимірювань швидкості руху за часом, за який була пройдена мірна ділянка. Тахіметр найчастіше має вигляд додаткової шкали для стрілочного секундоміра, а для вимірювання швидкості потрібно виміряти секундоміром час проходження контрольної ділянки і подивитися, на яке число шкали тахіметра вказує стрілка, що зупинилася. При цьому час вимірювання не повинен перевищувати хвилини (інакше стрілка піде на друге коло, і показники будуть недостовірні), а для визначення остаточного результату можуть знадобитися додаткові обчислення. Однак у будь-якому разі користуватися даними тахіметра для визначення швидкості значно зручніше, ніж показаннями секундоміра.
— Логарифмічна лінійка. Вбудований в годинник механічний калькулятор для деяких простих математичних розрахунків, насамперед множення і ділення. Таке пристосування може стати в нагоді, зокрема, для розрахунку часу в дорозі, витрати палива, переведення грошових сум з однієї валюти в іншу тощо. В годинниках логарифмічна лінійка зазвичай складається з двох кілець з поділками (звідси друга назва цієї функції — калькуляторне кільце). Одне з таких кілець нерухоме, а друге вільно обертається; поєднуючи позначки на обох шкалах за певними правилами, користувач і одержує потрібний результат. Зазначимо, що логарифмічна лінійка є не такою точною, як електронний калькулятор, і більш складна у використанні; з іншого боку, при мінімальному навику елементарні розрахунки на ній можна проводити набагато швидше, ніж на тому ж калькуляторі.
— Компас.. Традиційний компас — пристосування для визначення сторін світу. Точність вбудованих компасів зазвичай невисока, проте вони можуть виявитися вельми корисними для нескладних завдань або як крайній засіб за відсутності інших навігаційних приладів.
— Альтиметр (висотомір). Прилад для вимірювання поточної висоти місцевості. Нерідко поєднується з барометром (див. нижче), в таких випадках для вимірювання висоти використовується різниця тисків між еталонним рівнем і поточним місцем розташування. Технічно таким способом можна вимірювати висоту як над рівнем моря, так і щодо певного місця, прийнятого за еталон; фактичні можливості висотоміра залежать від моделі годинника. Годинники з даною функцією розраховані насамперед на альпіністів і любителів походів у гірській місцевості.
— Термометр. Термометри в годинниках зазвичай призначаються для вимірювання температури навколишнього повітря. Така можливість зустрічається в основному у прогресивних спортивних моделях. Вона може стати в нагоді як для загального оцінювання навколишньої обстановки, так і для специфічних завдань на зразок прогнозування погоди, обчислення поточної висоти тощо.
— Барометр. Прилад для вимірювання атмосферного тиску. Дані з барометра дають змогу оцінити погодні умови та їх сприятливість для певного роду занять – зокрема, рибної ловлі. Крім того, вони можуть застосовуватися для прогнозування змін у погоді: так, різке падіння тиску нерідко виявляється ознакою наближення шторму. Також робота висотоміра (див. вище) нерідко заснована саме на свідченнях барометра.
— Bluetooth. Бездротовий інтерфейс Bluetooth призначений для зв'язку між різними електронними пристроями на відносно невеликих відстанях — до 10 м. В наручних годинниках він використовується переважно для зв'язку зі смартфоном або іншим гаджетом. Функціонал такого зв'язку може бути різним, проте в будь-якому разі він набагато вужчий, ніж у смартгодинниках. З найпопулярніших можливостей можна назвати виведення на годинник повідомлень з Facebook і/або Twitter, застосування годинника в ролі пульта ДУ для музики або відео, а також налаштування світового часу (визначення часового поясу за даними з зовнішнього пристрою).
— GPS модуль. Вбудований модуль супутникової навігації, що дозволяє визначати поточні географічні координати пристрою. Способи використання цих даних можуть бути різними, залежно від моделі годинника. Так, в деяких моделях вшиті дані за часовим поясам в різних країнах, і на підставі поточних координат пристрій може визначати точний місцевий час. Інший варіант — запис пройдених маршрутів (треків). Деякі годинник застосовують дані GPS для роботи висотоміра (див. відповідний пункт). У моделях з Bluetooth може передбачатися можливість роботи в ролі зовнішнього датчика для смартфона чи іншого гаджета (вважається, що наручне розташування датчика сприяє підвищенню точності). А ось передбачити повноцінну навігацію в традиційних годинниках складно; наручні гаджети з таким функціоналом зазвичай належать або до смартгодинників, або до спеціалізованих навігаторів.
— Синхронізація за радіоканалом. Дана функція дозволяє годиннику приймати спеціальні радіосигнали точного часу. Ці сигнали передаються по спеціальному виділеному каналу кілька разів на добу, а дані про точний час надходять з атомних хронометрів, які застосовуються у наукових інститутах. Похибка таких хронометрів становить 1 секунду за кілька тисяч, а то і мільйонів років; відповідно, і точність синхронізованих з ними годинників виходить майже абсолютною. Водночас варто враховувати, що радіосигнали точного часу доступні далеко не у всіх країнах світу — так що перед покупкою такого годинника не завадить дізнатися, чи буде він працювати у вашому регіоні.
— Хронометр.. В даному випадку позначення «хронометр» використовується для високоточних моделей, що мають сертифікат Швейцарського центру сертифікації хронометрів (COSC). Для отримання такого сертифікату годинник повинен пройти досить суворе випробування, з перевіркою не тільки на загальну точність, але і на здатність зберігати її при зміні положення корпусу і навколишньої температури. Водночас варто відзначити, що на практиці «хронометрична» точність потрібна вкрай рідко, а на вартість годинника вона впливає досить помітно. Так що відповідність вимогам COSC є не стільки практично значущим моментом, скільки показником високого класу годинника та статусу їх власника.
– Крокомір. Вбудований лічильник кількості кроків, пройдених користувачем. Ця функція зустрічається переважно в моделях спортивно-туристичного призначення, оснащених Bluetooth (див. вище) і цифровими або комбінованими циферблатами (див. «Тип циферблата»). Для підрахунку кроків, як правило, використовуються дані з вбудованого акселерометра, а результати вимірів можуть як мінімум передаватися на смартфон або інший гаджет, а в деяких моделях - ще й відображатися на власному екрані. Втім, конкретні особливості функціоналу годинника з крокоміром не завадить уточнити окремо.
– Пошук телефону. Функція, яка зустрічається виключно в моделях з Bluetooth (див. вище). Згідно з назвою, полегшує пошуки «загубленого» телефону, що знаходиться в безпосередній близькості (наприклад, забутого в одній з домашніх кімнат): досить віддати команду з годинника – і апарат «відгукнеться» звуковим сигналом. Як правило, для використання цієї функції потрібно встановити спеціальний додаток (через нього ж зазвичай реалізуються і інші додаткові функції, при їх наявності - наприклад, крокомір).
Форма корпуса
Форма корпуса годинника; найчастіше таку ж форму має і циферблат, проте зустрічаються і винятки (наприклад, прямокутний дисплей у круглому корпусі).
Цей параметр практично не впливає на функціонал, так що вибір в даному випадку пов'язаний виключно з тим, наскільки для Вас зручний і приємний на вигляд той чи інший варіант. Також дані про форму можуть стати в нагоді, якщо годинник вибираються як модний аксесуар, який грає чітко визначену роль у створюваному образі. Що стосується конкретних варіантів, то найбільше поширення в наш час набули круглі корпуси — вони прості у виробництві, акуратно виглядають і підходять для годинника практично будь-якого стилю. Також досить популярні годинники прямокутної форми, вони теж можуть відноситись до різних стилів; проте такі корпуси більш громіздкі, ніж круглі, а тому використовуються рідше. Квадратна форма фактично є різновидом прямокутної. Овальна вважається підходящою насамперед для жіночих годинників, хоча випускаються і поодинокі чоловічі моделі з такими корпусами. Зустрічаються й інші види корпусів — багатокутні, бочкоподібні, а також вироби у нестандартному дизайнерському виконанні.
Цей параметр практично не впливає на функціонал, так що вибір в даному випадку пов'язаний виключно з тим, наскільки для Вас зручний і приємний на вигляд той чи інший варіант. Також дані про форму можуть стати в нагоді, якщо годинник вибираються як модний аксесуар, який грає чітко визначену роль у створюваному образі. Що стосується конкретних варіантів, то найбільше поширення в наш час набули круглі корпуси — вони прості у виробництві, акуратно виглядають і підходять для годинника практично будь-якого стилю. Також досить популярні годинники прямокутної форми, вони теж можуть відноситись до різних стилів; проте такі корпуси більш громіздкі, ніж круглі, а тому використовуються рідше. Квадратна форма фактично є різновидом прямокутної. Овальна вважається підходящою насамперед для жіночих годинників, хоча випускаються і поодинокі чоловічі моделі з такими корпусами. Зустрічаються й інші види корпусів — багатокутні, бочкоподібні, а також вироби у нестандартному дизайнерському виконанні.
Матеріал корпуса
— Латунь. Недорогий матеріал, який застосовується переважно в годинниках відповідної цінової категорії. За складом представляю собою сплав на основі міді й цинку. Латунні корпуси мають приємний золотистий колір, однак стійкість до корозії у них зазвичай дуже невисока. Через це такі годинники дуже швидко темніють, а окисли можуть забруднити шкіру власника й навіть призвести до подразнень. Для виправлення ситуації можуть застосовуватися різні захисні покриття, кришки з нержавіючої сталі тощо; однак навіть ці заходи не здатні повністю усунути цей недолік.
— Нержавіюча сталь. Недорогий і водночас дуже практичний матеріал, що зустрічається в годинниках усіх цінових категорій. «Нержавійка» непогано виглядає, відмінно протистоїть корозії і подряпинам, довго зберігає товарний вигляд і не викликає алергії. Щоправда, вона має досить велику вагу, але для багатьох користувачів масивність годинника є перевагою, а не недоліком.
— Титан. Матеріал преміумкласу, який застосовується в годинниках відповідного цінового рівня. Титанові сплави поєднують легкість і високу міцність, крім того, менш теплопровідні, ніж сталь, завдяки чому не «охолоджують» руку. Вони практично не схильні до корозії, не вимагають захисних покриттів і є гіпоалергенними. З іншого боку, такі корпуси досить чутливі до подряпин.
— Пластик. Загальними особливостями всіх видів пласт...ику є простота в обробленні, порівняно невисока вартість, невелика вага, гіпоалергенність, вологостійкість і низька теплопровідність. З низки причин цей матеріал вважається оптимальним насамперед для спортивних годинників, у тому числі «дайверських» (із захистом від вологи). При цьому варто зазначити, що в сучасних годинниках використовується безліч сортів пластику — зокрема високоміцні різновиди, які за надійністю не поступаються сталі. Тому цей матеріал зустрічається у всіх цінових категоріях, від бюджетних до топових; якість корпусу зазвичай безпосередньо пов'язана з вартістю годинника.
— Алюміній. «Годинниковий метал», що вважається трохи досконалішим за нержавіючу сталь. Алюмінієвий сплав також міцний, стійкий до корозії і подряпин, до того ж має солідний зовнішній вигляд. При цьому він, з одного боку, помітно легший, з іншого — дорожчий.
— Мідь. Сама по собі мідь має приємний червонувато-коричневий відтінок, однак погано переносить тривалий контакт зі шкірою — поверхня починає окислюватися, що призводить не тільки до забруднення шкіри, але й до подразнень. Тому цей матеріал зазвичай використовується у поєднанні із захисними покриттями. Переваг над тією ж «нержавійкою» він, фактично, не має, а тому застосовується досить рідко — причому не стільки з практичних або навіть естетичних міркувань, скільки заради того, щоб виділити годинник серед інших моделей.
— Карбон. Композитний матеріал, фактично — високоякісний пластик: нитки вуглецевого волокна, залиті полімерним наповнювачем. Карбон примітний поєднанням невеликої ваги з дуже високою міцністю, загалом за надійністю він перевершує навіть сталь; при цьому він має багато переваг пластику, зокрема вологостійкість і низьку теплопровідність. Недоліком таких корпусів, крім високої вартості, є чутливість до точкових ударів.
— Кераміка. Керамікою називають різні матеріали, що отримуються шляхом спікання і випалювання на високих температурах. Для годинникових корпусів зазвичай застосовуються високоякісні різновиди кераміки, що відрізняються солідним зовнішнім виглядом і дуже високою стійкістю до подряпин, та й коштують відповідно. Водночас вони досить чутливі до ударів, тому керамічний корпус часто поєднується із задньою кришкою з нержавіючої сталі чи іншого металу.
— Золото. Корпус, який виготовлений з ювелірного золота або має позолочене покриття. Зазначимо, що колір такого корпусу може бути різним: крім класичного жовтого, зустрічається також біле й червоне золото. У будь-якому разі такі годинники коштують зовсім недешево, причому й виглядають відповідно; вони розраховані здебільшого на тих, кому потрібний не стільки прилад для визначення часу, скільки багатий іміджевий аксесуар.
— Срібло. Хоча корпуси з ювелірного срібла обходяться значно дешевше за золоті, цей матеріал все одно належить до статусних, і застосовується не стільки з практичних міркувань, скільки як символ високої вартості годинника й багатства його власника. Утім, з низки причин у годинниках срібло особливої популярності не отримало.
— Вольфрам. Вольфрамові сплави коштують недешево, проте вони дуже міцні й надійні, а також стильно виглядають. Ще однією особливістю цього матеріалу є дуже висока температура плавлення; з практичної сторони цей момент не є значущим, але він важливий як іміджева деталь, що підкреслює високу надійність вольфраму. Водночас з низки причин у годинниках такі сплави особливого поширення не отримали.
— Бронза. Досить рідкісний і специфічний варіант, який застосовується аналогічно до міді — для того, щоб надати годиннику стильного зовнішнього вигляду. Основою бронзи, власне, і є мідь, також у цей сплав найчастіше додають олово, однак можуть застосовуватися й інші компоненти. Відповідно, і колір такого матеріалу може бути різним — жовтуватим, червонуватим, бурим.
— Нержавіюча сталь. Недорогий і водночас дуже практичний матеріал, що зустрічається в годинниках усіх цінових категорій. «Нержавійка» непогано виглядає, відмінно протистоїть корозії і подряпинам, довго зберігає товарний вигляд і не викликає алергії. Щоправда, вона має досить велику вагу, але для багатьох користувачів масивність годинника є перевагою, а не недоліком.
— Титан. Матеріал преміумкласу, який застосовується в годинниках відповідного цінового рівня. Титанові сплави поєднують легкість і високу міцність, крім того, менш теплопровідні, ніж сталь, завдяки чому не «охолоджують» руку. Вони практично не схильні до корозії, не вимагають захисних покриттів і є гіпоалергенними. З іншого боку, такі корпуси досить чутливі до подряпин.
— Пластик. Загальними особливостями всіх видів пласт...ику є простота в обробленні, порівняно невисока вартість, невелика вага, гіпоалергенність, вологостійкість і низька теплопровідність. З низки причин цей матеріал вважається оптимальним насамперед для спортивних годинників, у тому числі «дайверських» (із захистом від вологи). При цьому варто зазначити, що в сучасних годинниках використовується безліч сортів пластику — зокрема високоміцні різновиди, які за надійністю не поступаються сталі. Тому цей матеріал зустрічається у всіх цінових категоріях, від бюджетних до топових; якість корпусу зазвичай безпосередньо пов'язана з вартістю годинника.
— Алюміній. «Годинниковий метал», що вважається трохи досконалішим за нержавіючу сталь. Алюмінієвий сплав також міцний, стійкий до корозії і подряпин, до того ж має солідний зовнішній вигляд. При цьому він, з одного боку, помітно легший, з іншого — дорожчий.
— Мідь. Сама по собі мідь має приємний червонувато-коричневий відтінок, однак погано переносить тривалий контакт зі шкірою — поверхня починає окислюватися, що призводить не тільки до забруднення шкіри, але й до подразнень. Тому цей матеріал зазвичай використовується у поєднанні із захисними покриттями. Переваг над тією ж «нержавійкою» він, фактично, не має, а тому застосовується досить рідко — причому не стільки з практичних або навіть естетичних міркувань, скільки заради того, щоб виділити годинник серед інших моделей.
— Карбон. Композитний матеріал, фактично — високоякісний пластик: нитки вуглецевого волокна, залиті полімерним наповнювачем. Карбон примітний поєднанням невеликої ваги з дуже високою міцністю, загалом за надійністю він перевершує навіть сталь; при цьому він має багато переваг пластику, зокрема вологостійкість і низьку теплопровідність. Недоліком таких корпусів, крім високої вартості, є чутливість до точкових ударів.
— Кераміка. Керамікою називають різні матеріали, що отримуються шляхом спікання і випалювання на високих температурах. Для годинникових корпусів зазвичай застосовуються високоякісні різновиди кераміки, що відрізняються солідним зовнішнім виглядом і дуже високою стійкістю до подряпин, та й коштують відповідно. Водночас вони досить чутливі до ударів, тому керамічний корпус часто поєднується із задньою кришкою з нержавіючої сталі чи іншого металу.
— Золото. Корпус, який виготовлений з ювелірного золота або має позолочене покриття. Зазначимо, що колір такого корпусу може бути різним: крім класичного жовтого, зустрічається також біле й червоне золото. У будь-якому разі такі годинники коштують зовсім недешево, причому й виглядають відповідно; вони розраховані здебільшого на тих, кому потрібний не стільки прилад для визначення часу, скільки багатий іміджевий аксесуар.
— Срібло. Хоча корпуси з ювелірного срібла обходяться значно дешевше за золоті, цей матеріал все одно належить до статусних, і застосовується не стільки з практичних міркувань, скільки як символ високої вартості годинника й багатства його власника. Утім, з низки причин у годинниках срібло особливої популярності не отримало.
— Вольфрам. Вольфрамові сплави коштують недешево, проте вони дуже міцні й надійні, а також стильно виглядають. Ще однією особливістю цього матеріалу є дуже висока температура плавлення; з практичної сторони цей момент не є значущим, але він важливий як іміджева деталь, що підкреслює високу надійність вольфраму. Водночас з низки причин у годинниках такі сплави особливого поширення не отримали.
— Бронза. Досить рідкісний і специфічний варіант, який застосовується аналогічно до міді — для того, щоб надати годиннику стильного зовнішнього вигляду. Основою бронзи, власне, і є мідь, також у цей сплав найчастіше додають олово, однак можуть застосовуватися й інші компоненти. Відповідно, і колір такого матеріалу може бути різним — жовтуватим, червонуватим, бурим.
Колір корпуса
Основний колір корпуса годинника.
Сучасні годинники досить різноманітні за варіантами забарвлення. Найбільшого поширення отримали моделі у відтінках «нержавіюча сталь», золотистому і чорному; однак, крім цього, у продажу можна зустріти, зокрема, білі, жовті, зелені, коричневі, червоні, помаранчеві, рожеві, сріблясті, сірі, сині і фіолетові корпуси.
Загалом, колір корпуса — досить очевидний параметр; відзначимо лише деякі нюанси, пов'язані з маркуванням:
— До різнокольорових належать моделі, в яких немає чітко вираженого основного кольору. Якщо такий колір є — в характеристиках вказується саме він. А для двоколірних корпусів при цьому може уточнюватися додатковий колір, наприклад, «нержавіюча сталь з золотистим» або «чорний з синім»
— Сріблястими, крім іншого, вважаються пластикові корпуси без додаткового забарвлення.
— «Нержавіюча сталь...» в даному випадку — це колір, а не матеріал; такий відтінок можуть мати вироби з інших металів (наприклад, алюмінію і титану), не доповнені покриттям PVD (див. «Покриття корпусу»). А корпуси золотих годинників, зі свого боку, не обов'язково робляться саме золотистими — в ювелірній справі використовуються також червоне і біле золото.
— Камуфляжне забарвлення вказується окремо — такі годинники позначаються як «мілітарі», а тут, знову ж таки, наводиться основний відтінок забарвлення. Проте не кожна модель «мілітарі» має камуфляж саме на корпусі; детальніше див. нижче.
Сучасні годинники досить різноманітні за варіантами забарвлення. Найбільшого поширення отримали моделі у відтінках «нержавіюча сталь», золотистому і чорному; однак, крім цього, у продажу можна зустріти, зокрема, білі, жовті, зелені, коричневі, червоні, помаранчеві, рожеві, сріблясті, сірі, сині і фіолетові корпуси.
Загалом, колір корпуса — досить очевидний параметр; відзначимо лише деякі нюанси, пов'язані з маркуванням:
— До різнокольорових належать моделі, в яких немає чітко вираженого основного кольору. Якщо такий колір є — в характеристиках вказується саме він. А для двоколірних корпусів при цьому може уточнюватися додатковий колір, наприклад, «нержавіюча сталь з золотистим» або «чорний з синім»
— Сріблястими, крім іншого, вважаються пластикові корпуси без додаткового забарвлення.
— «Нержавіюча сталь...» в даному випадку — це колір, а не матеріал; такий відтінок можуть мати вироби з інших металів (наприклад, алюмінію і титану), не доповнені покриттям PVD (див. «Покриття корпусу»). А корпуси золотих годинників, зі свого боку, не обов'язково робляться саме золотистими — в ювелірній справі використовуються також червоне і біле золото.
— Камуфляжне забарвлення вказується окремо — такі годинники позначаються як «мілітарі», а тут, знову ж таки, наводиться основний відтінок забарвлення. Проте не кожна модель «мілітарі» має камуфляж саме на корпусі; детальніше див. нижче.
Матеріал скла
Матеріал прозорого покриття, що закриває циферблат.
— Пластик. Прозорий пластик (він же «плексиглас», він же «органічне скло») вважається найпростішим варіантом і зустрічається переважно в моделях початкового й середнього цінового діапазону, переважно спортивно-туристичної спеціалізації. Цей матеріал має невелику вагу, коштує недорого, до того ж добре переносить удари й падіння: при сильному ударі він швидше трісне, ніж розколеться, та й пластикові уламки значно безпечніші за скляні. Ці властивості незамінні для годинників із захистом від ударів. З іншого боку, пластик дуже чутливий до подряпин, і через їх появу схильний швидко мутніти; та й загалом забруднюється він легше, ніж скло.
— Мінеральне. Під мінеральним у цьому разі мається на увазі звичайне, широко розповсюджене скло — на зразок того, яке використовується у вікнах. Воно вигідно відрізняється від пластику високою твердістю: щоб подряпати такий матеріал, потрібно докласти значних зусиль. Завдяки цьому мінеральні різновиди скла не мутніють і зберігають прозорість протягом практично всього терміну експлуатації годинника. З недоліків можна відзначити крихкість: при ударі скляна поверхня може розлетітися на дрізки. З іншого боку, навіть для звичайного скла такий удар повинен бути досить сильним; крім того, виробники часто застосовують різні конструктивні рі...шення («втоплений» у корпус циферблат, загартовані сорти скла тощо), щоб звести ризик таких випадків до абсолютного мінімуму. Завдяки всьому цьому мінеральне скло отримало на сьогоднішній день широке розповсюдження у всіх видах і цінових категоріях годинників.
— Сапфірове. Скло зі штучно вирощеного сапфіра (прозорого корунду — оксиду алюмінію). Головною перевагою цього матеріалу є висока стійкість до подряпин: подряпати таку поверхню можна тільки алмазом або схожим з ним за твердістю матеріалом. З іншого боку, сапфірове скло обходиться недешево, при цьому воно погано переносить удари й порівняно слабо підходить для «захищених» годинників. Як наслідок, цей матеріал зустрічається зазвичай у досить дорогих моделях, розрахованих на повсякденне використання (хоча зустрічаються і винятки).
— Пластик. Прозорий пластик (він же «плексиглас», він же «органічне скло») вважається найпростішим варіантом і зустрічається переважно в моделях початкового й середнього цінового діапазону, переважно спортивно-туристичної спеціалізації. Цей матеріал має невелику вагу, коштує недорого, до того ж добре переносить удари й падіння: при сильному ударі він швидше трісне, ніж розколеться, та й пластикові уламки значно безпечніші за скляні. Ці властивості незамінні для годинників із захистом від ударів. З іншого боку, пластик дуже чутливий до подряпин, і через їх появу схильний швидко мутніти; та й загалом забруднюється він легше, ніж скло.
— Мінеральне. Під мінеральним у цьому разі мається на увазі звичайне, широко розповсюджене скло — на зразок того, яке використовується у вікнах. Воно вигідно відрізняється від пластику високою твердістю: щоб подряпати такий матеріал, потрібно докласти значних зусиль. Завдяки цьому мінеральні різновиди скла не мутніють і зберігають прозорість протягом практично всього терміну експлуатації годинника. З недоліків можна відзначити крихкість: при ударі скляна поверхня може розлетітися на дрізки. З іншого боку, навіть для звичайного скла такий удар повинен бути досить сильним; крім того, виробники часто застосовують різні конструктивні рі...шення («втоплений» у корпус циферблат, загартовані сорти скла тощо), щоб звести ризик таких випадків до абсолютного мінімуму. Завдяки всьому цьому мінеральне скло отримало на сьогоднішній день широке розповсюдження у всіх видах і цінових категоріях годинників.
— Сапфірове. Скло зі штучно вирощеного сапфіра (прозорого корунду — оксиду алюмінію). Головною перевагою цього матеріалу є висока стійкість до подряпин: подряпати таку поверхню можна тільки алмазом або схожим з ним за твердістю матеріалом. З іншого боку, сапфірове скло обходиться недешево, при цьому воно погано переносить удари й порівняно слабо підходить для «захищених» годинників. Як наслідок, цей матеріал зустрічається зазвичай у досить дорогих моделях, розрахованих на повсякденне використання (хоча зустрічаються і винятки).
Скло-хамелеон
Особливе покриття циферблата, що змінює колір при зміні кута зору. Скло-хамелеон найчастіше поєднується з чорним або іншим нейтральним фоном циферблата, хоча зустрічаються і більш яскраві кольори — білий, червоний, синій і т. ін. В будь-якому разі завдяки такому покриттю видимий колір циферблата виходить різним, залежно від його положення відносно ока спостерігача. Це надає годинах оригінальний зовнішній вигляд.
Що стосується практичних характеристик, то «хамелеони», в більшості своїй належать до традиційних мінеральних скла (див. «Матеріал скла»).
Що стосується практичних характеристик, то «хамелеони», в більшості своїй належать до традиційних мінеральних скла (див. «Матеріал скла»).
Оздоблення каменями
Наявність декоративних каменів у зовнішній обробці годин; також у цьому пункті уточнюється, які саме частини виробу (циферблат, браслет і корпус) мають таку обробку.
Відзначимо, що не варто плутати такі деталі з технічними камінням (див. «Кількість каменів») — тут мова йде про зовнішньому оформленні, виконує виключно декоративну функцію. Таке оформлення не впливає на функціонал, однак надає годинах вишуканий і багатий зовнішній вигляд. Конкретний склад каменів в обробці може бути різним — від найпростіших стразів до дорогоцінних мінералів; виняток становлять лише діаманти — їхня наявність зазначається окремим пунктом (див. нижче). Також варто сказати, що за наявності знімного безеля (див. нижче) оздоблення камінням може мати саме один із змінних безелей, а не сам корпус годин.
Зазначимо, що наявність додаткового декору помітно позначається на вартості. Так що якщо функціонал для вас важливіше вишуканого зовнішнього вигляду — можливо, оптимальним вибором стануть годинник без каменів і діамантів.
Відзначимо, що не варто плутати такі деталі з технічними камінням (див. «Кількість каменів») — тут мова йде про зовнішньому оформленні, виконує виключно декоративну функцію. Таке оформлення не впливає на функціонал, однак надає годинах вишуканий і багатий зовнішній вигляд. Конкретний склад каменів в обробці може бути різним — від найпростіших стразів до дорогоцінних мінералів; виняток становлять лише діаманти — їхня наявність зазначається окремим пунктом (див. нижче). Також варто сказати, що за наявності знімного безеля (див. нижче) оздоблення камінням може мати саме один із змінних безелей, а не сам корпус годин.
Зазначимо, що наявність додаткового декору помітно позначається на вартості. Так що якщо функціонал для вас важливіше вишуканого зовнішнього вигляду — можливо, оптимальним вибором стануть годинник без каменів і діамантів.
Оздоблення діамантами
Наявність діамантів в оформленні годинника — як мінімум на корпусі та/або циферблаті. На функціонал ця особливість абсолютно не впливає, її призначення — перетворити годинник з простого наручного пристрою на аксесуар класу «люкс», підкреслити багатство й статус власника. У теорії діаманти цілком можуть доповнюватися іншим декоративним камінням, однак на практиці таке оформлення зустрічається вкрай рідко.
Зазначимо, що наявність додаткового декору помітно позначається на вартості. Тому якщо функціонал для вас важливіший за вишуканий зовнішній вигляд — можливо, оптимальним вибором стане годинник без каміння і діамантів.
Зазначимо, що наявність додаткового декору помітно позначається на вартості. Тому якщо функціонал для вас важливіший за вишуканий зовнішній вигляд — можливо, оптимальним вибором стане годинник без каміння і діамантів.
Обертовий безель
Обертовий безель являє собою поворотне кільце навколо циферблата, з нанесеними на нього (кільце) мітками.
Зазвичай шкала безеля аналогічна хвилинної/секундної шкалою циферблата, вона розмічена від 0 до 60, найчастіше з позначками через кожні 5 або через кожні 10 хвилин (секунд). У таких випадках дана функція є дещо спрощеним аналогом таймера або секундоміра/хронографа, що застосовуються в годинах зі стрілочними циферблатами. Для роботи в режимі вимірювання потрібно поєднати нуль на безель з положенням секундної або хвилинної стрілки (залежно від того, який тривалості період потрібно засікти), а після закінчення заміру подивитися, до якого поділу на безель дійшла ця стрілка. Для роботи в режимі таймера нуль на поворотній шкалою встановлюється на момент закінчення відліку, і користувачеві залишається лише стежити, чи дійшла стрілка до нуля. Таким чином, включити годинник в режим таймера або секундоміра можна буквально одним поворотом кільця — це швидше і зручніше, ніж копатися в настройках. Подібні можливості цінують, зокрема, аквалангісти, що користуються таймером для контролю запасів повітря; при цьому в дайверських годинах механізм обертання нерідко робиться одностороннім, щоб безель не можна було випадково повернути в бік збільшення часу, що залишився.
Існують і інші види поворотних безелей — наприклад, у вигляді шкали зі сторонами світла, що застосовується у годинах з компасом.
Зазвичай шкала безеля аналогічна хвилинної/секундної шкалою циферблата, вона розмічена від 0 до 60, найчастіше з позначками через кожні 5 або через кожні 10 хвилин (секунд). У таких випадках дана функція є дещо спрощеним аналогом таймера або секундоміра/хронографа, що застосовуються в годинах зі стрілочними циферблатами. Для роботи в режимі вимірювання потрібно поєднати нуль на безель з положенням секундної або хвилинної стрілки (залежно від того, який тривалості період потрібно засікти), а після закінчення заміру подивитися, до якого поділу на безель дійшла ця стрілка. Для роботи в режимі таймера нуль на поворотній шкалою встановлюється на момент закінчення відліку, і користувачеві залишається лише стежити, чи дійшла стрілка до нуля. Таким чином, включити годинник в режим таймера або секундоміра можна буквально одним поворотом кільця — це швидше і зручніше, ніж копатися в настройках. Подібні можливості цінують, зокрема, аквалангісти, що користуються таймером для контролю запасів повітря; при цьому в дайверських годинах механізм обертання нерідко робиться одностороннім, щоб безель не можна було випадково повернути в бік збільшення часу, що залишився.
Існують і інші види поворотних безелей — наприклад, у вигляді шкали зі сторонами світла, що застосовується у годинах з компасом.
Знімний безель
Наявність знімного безеля в конструкції годинника.
Нагадаємо, що безель — це кільце навколо циферблата; воно виконує як мінімум декоративну й захисну функцію, а в багатьох моделях має додаткову розмітку та забезпечує ще й різні спеціальні можливості (особливо це притаманно для обертових безелів — див. вище). Утім, більшість моделей зі знімними безелями є жіночими годинниками, які відіграють роль модних аксесуарів. Замінивши цю деталь, можна помітно змінити зовнішній вигляд таких годинників, підібравши їх для того чи іншого образу: наприклад, з діловим костюмом можна використовувати строгий темний колір, а до вечірньої сукні взяти безель, оброблений камінням.
Нагадаємо, що безель — це кільце навколо циферблата; воно виконує як мінімум декоративну й захисну функцію, а в багатьох моделях має додаткову розмітку та забезпечує ще й різні спеціальні можливості (особливо це притаманно для обертових безелів — див. вище). Утім, більшість моделей зі знімними безелями є жіночими годинниками, які відіграють роль модних аксесуарів. Замінивши цю деталь, можна помітно змінити зовнішній вигляд таких годинників, підібравши їх для того чи іншого образу: наприклад, з діловим костюмом можна використовувати строгий темний колір, а до вечірньої сукні взяти безель, оброблений камінням.
Прозорий корпус
Наявність прозорого корпусу в конструкції годинника.
Зазвичай, мова йде про прозорий циферблат, що дозволяє бачити годинник «наскрізь». Ця особливість не впливає на функціонал виробу, однак надає йому оригінального і стильного зовнішнього вигляду.
Окремо підкреслимо, що не варто плутати прозорий корпус з прозорою задньою кришкою, корпусом типу Skeleton і відкритим балансом (про все див. нижче); ці риси можуть поєднуватися в одному виробі, проте кожна з них являє собою окрему особливість оформлення. Ключова відмінність саме прозорого корпусу полягає в тому, що він не обов'язково дозволяє бачити механізм годинника — робоча «начинка» може бути прихована в непрозорому кожусі (тоді як Skeleton і відкритий баланс дають можливість спостерігати цю «начинку» з зовнішнього боку циферблата, а прозора кришка — з тильного).
Зазвичай, мова йде про прозорий циферблат, що дозволяє бачити годинник «наскрізь». Ця особливість не впливає на функціонал виробу, однак надає йому оригінального і стильного зовнішнього вигляду.
Окремо підкреслимо, що не варто плутати прозорий корпус з прозорою задньою кришкою, корпусом типу Skeleton і відкритим балансом (про все див. нижче); ці риси можуть поєднуватися в одному виробі, проте кожна з них являє собою окрему особливість оформлення. Ключова відмінність саме прозорого корпусу полягає в тому, що він не обов'язково дозволяє бачити механізм годинника — робоча «начинка» може бути прихована в непрозорому кожусі (тоді як Skeleton і відкритий баланс дають можливість спостерігати цю «начинку» з зовнішнього боку циферблата, а прозора кришка — з тильного).
Прозора задня кришка
Наявність в конструкції годин задньої кришки з прозорого матеріалу, що дозволяє бачити механізм.
Практичної ролі цей елемент не грає, однак він надає годинах оригінальний зовнішній вигляд. Зазначимо, що прозора кришка може поєднуватися з корпусом типу Skeleton, відкритим балансом (див. нижче) та/або прозорим корпусом (див. вище). Ключові відмінності між цими особливостями полягають у тому, що Skeleton і відкритий баланс дають змогу бачити механізм з передньої сторони, а прозорий корпус проглядається наскрізь, але механізм при цьому може бути і не видно.
Практичної ролі цей елемент не грає, однак він надає годинах оригінальний зовнішній вигляд. Зазначимо, що прозора кришка може поєднуватися з корпусом типу Skeleton, відкритим балансом (див. нижче) та/або прозорим корпусом (див. вище). Ключові відмінності між цими особливостями полягають у тому, що Skeleton і відкритий баланс дають змогу бачити механізм з передньої сторони, а прозорий корпус проглядається наскрізь, але механізм при цьому може бути і не видно.
Корпус Skeleton
Наявність в годиннику корпусу типу Skeleton.
Цим терміном позначають корпус, відкритий з боку циферблата, завдяки чому користувач може повністю (або майже повністю) бачити механізм годинника; іншими словами, в подібних корпусах механізм, по суті, служить фоном для циферблата. Це надає виробу оригінального і стильного зовнішнього вигляду, підкреслюючи складність та якість «начинки» (а також дозволяє з легкістю контролювати, чи іде годинник, навіть якщо у нього немає секундної стрілки). Для максимальної видимості такий корпус нерідко доповнюється ще й прозорою задньою кришкою (див. вище), хоча це і не обов'язково.
Підкреслимо, що варто відрізняти дану особливість від відкритого балансу (див. нижче) і «звичайного» прозорого корпусу (див. вище). Відкритий баланс передбачає наявність на циферблаті лише невеликого віконця, через яке видима окрема частина механізму; ця особливість за визначенням не може поєднуватися з корпусом типу Skeleton. Зі свого боку, в прозорому корпусі механізм може бути прихований всередині захисного кожуха і бути не видимим з боку циферблата; якщо ж він все ж таки видимий, то в характеристиках зазначаються відразу дві особливості — і Skeleton, і прозорий корпус.
Цим терміном позначають корпус, відкритий з боку циферблата, завдяки чому користувач може повністю (або майже повністю) бачити механізм годинника; іншими словами, в подібних корпусах механізм, по суті, служить фоном для циферблата. Це надає виробу оригінального і стильного зовнішнього вигляду, підкреслюючи складність та якість «начинки» (а також дозволяє з легкістю контролювати, чи іде годинник, навіть якщо у нього немає секундної стрілки). Для максимальної видимості такий корпус нерідко доповнюється ще й прозорою задньою кришкою (див. вище), хоча це і не обов'язково.
Підкреслимо, що варто відрізняти дану особливість від відкритого балансу (див. нижче) і «звичайного» прозорого корпусу (див. вище). Відкритий баланс передбачає наявність на циферблаті лише невеликого віконця, через яке видима окрема частина механізму; ця особливість за визначенням не може поєднуватися з корпусом типу Skeleton. Зі свого боку, в прозорому корпусі механізм може бути прихований всередині захисного кожуха і бути не видимим з боку циферблата; якщо ж він все ж таки видимий, то в характеристиках зазначаються відразу дві особливості — і Skeleton, і прозорий корпус.
Відкритий баланс
Відкритий баланс означає, що на циферблаті годинника є прозоре віконце, що дозволяє бачити частину механізму. Зазвичай, таке віконце відкриває погляду саме баланс — спеціальне маятникове колесо, одну з найважливіших деталей «начинки» (звідси і назва). Подібна деталь конструкції має в основному декоративне призначення — вона надає циферблату оригінального зовнішнього вигляду. Крім того, під час роботи маятникове колесо постійно коливається — це не тільки візуально «оживлює» циферблат, роблячи його більш динамічним, але також дозволяє контролювати, чи йде годинник (особливо така можливість корисна за відсутності секундної стрілки).
Аналогічну функцію виконує корпус Skeleton (див. вище); відмінність полягає в тому, що в Skeleton'ах відкритим робиться практично весь механізм, а не окрема деталь.
Аналогічну функцію виконує корпус Skeleton (див. вище); відмінність полягає в тому, що в Skeleton'ах відкритим робиться практично весь механізм, а не окрема деталь.
Фіксація головки
Заводна голівка (або головка переведення стрілок, якщо годинники кварцові), яка в неробочий час фіксується на спеціальній різьбі. Відповідно, для використання за основним призначенням таку головку потрібно спочатку відгвинтити, і лише потім її можна буде обертати.
Загвинчується конструкція виконує дві основні функції. По-перше, вона не дозволяє голівці рухатися при випадкових контактах з навколишніми предметами (тоді як звичайну голівку при невдалому русі рукою можна підчепити і провернути, збивши положення стрілок). По-друге, зафіксована на різьбі головка відіграє роль захисного ковпачка, який прикриває зазор між віссю і корпусом — це покращує вологозахищеність.
Гелієвий клапан
Функція, що зустрічається у висококласних годинах для дайвінгу, що допускають застосування на значних глибинах — від 60 м і більше. На таких глибинах для дихання використовується стиснене повітря, а особливі суміші з високим вмістом гелію; внаслідок своїх фізичних особливостей цей газ здатний проникати навіть через вологонепроникні сальники. В результаті при тривалому знаходженні в багатій гелієм атмосфері під високим тиском (наприклад, всередині водолазного дзвону) в корпусі годин накопичується газ, який при підйомі на поверхню, в умови більш низького тиску, може пошкодити корпус або навіть видавити скло. Щоб цього не відбувалося, конструкції і передбачається гелієвий клапан — одностороннє пропускне пристрій, який стравлює надлишок газу, як тільки різниця тисків усередині корпусу і зовні досягне певного значення.
Підкреслимо, що дана функція навряд чи потрібно для розважального дайвінгу на невеликих глибинах; але ось професійним водолазам без неї не обійтися.
Підкреслимо, що дана функція навряд чи потрібно для розважального дайвінгу на невеликих глибинах; але ось професійним водолазам без неї не обійтися.
Захист заводної головки
Запобіжна пластина в області заводної голівки забезпечує захист цього вразливого місця від пошкоджень та негерметичності. Системи захисту заводної головки виступають гарантами ударостійкості та водонепроникності наручного годинника.
Ремінець
Матеріал, з якого виготовлений браслет/ремінець годинника. Зазначимо, що поділ на браслети і ремінці досить умовний, підставою для нього є саме матеріал. В сучасних годинниках можуть зустрічатися такі варіанти:
— Ремінець нейлон. Нейлон — це синтетичний матеріал, який в годинникових ремінцях має характерну структуру у вигляді переплетених ниток. Здебільшого ці нитки досить великі, за рахунок чого ремінці з нейлону за виглядом і текстурою схожі на стяжки туристичних рюкзаків; цей варіант характерний для спортивних годинників (див. «Дизайн»). Однак є й інший різновид — нейлон з дрібним плетінням, який застосовується переважно в жіночих годинниках (див. «Стать»). З практичних властивостей даного матеріалу варто відзначити насамперед невибагливість і стійкість до води, зокрема солоної; крім того, йому можна надати практично будь-якого кольору, а поєднання різнокольорових волокон дозволяє створювати оригінальні та яскраві ремінці.
— Ремінець каучук. Під каучуками в даному разі мають на увазі еластичні матеріали, які за властивостями представляють собою щось середнє між пластиком і гумою. Каучук щільніше, твердіше і міцніше гуми, при цьому відчутно м'якіше і гнучкіше пластику, що дозволяє застосовувати його для годинникових ремінців. З переваг цього варіанта варто відзначити насамперед високу зносостійкість і стійкість до вологи, що в поєднанні з особливостями зовнішнього вигля...ду робить дані ремінці непоганим варіантом для годинників у спортивному дизайні. А ось серед класичних моделей каучук застосовується зазвичай в недорогих годинниках і має досить скромні характеристики.
— Ремінець шкіряний. Ремінці з натуральної шкіри характерні для досить дорогих годинників: цей матеріал відрізняється високою вартістю, при цьому має солідний і багатий зовнішній вигляд. Крім того, він примітний високою міцністю, стійкістю до вологи і довговічністю. З недоліків шкіри, крім ціни, варто відзначити деяку схильність до появи подряпин, а також підвищені вимоги до догляду — інакше виріб може втратити «товарний вигляд».
— Ремінець шкірзам. Як випливає з назви, шкірозамінники були створені як альтернатива натуральній шкірі. Їх головною перевагою є відносно невисока ціна: будучи зовні практично невідмінним від шкіряного, такий браслет буде коштувати помітно дешевше. З іншого боку, даний матеріал менш міцний, досить швидко стирається і загалом не такий надійний. Зазначимо, що на сьогоднішній день застосовуються різні види шкірозамінників, і якість цього матеріалу зазвичай безпосередньо залежить від його ціни.
— Браслет сталь. Годинниковий браслет складається зі з'єднаних одна з одною ланок; в даному випадку вони виконані з нержавіючої сталі. Цей матеріал міцний, довговічний, практично не схильний до корозії, до того ж має солідний зовнішній вигляд і досить приємний на дотик; при цьому вартість сталі дозволяє застосовувати її навіть в недорогих годинниках. Подібні браслети досить важкі, однак деякі власники вважають цей момент перевагою, оскільки він дає відчуття міцності і надійності. А зі скільки-небудь істотних недоліків сталі можна відзначити хіба що високу теплопровідність — браслет буде відчутно «холодити» руку, якщо годинник деякий час полежав на холоді (щоправда, недовго — всього кілька хвилин).
— Міланський браслет. Міланськими називають металеві браслети, виконані з ланок дуже дрібного плетіння (розміром близько 1 мм, а то і менше). Матеріал такого браслета може бути різним; найчастіше це сталь, однак зустрічаються і більш дорогі метали. У будь-якому разі такий браслет має оригінальний зовнішній вигляд, а також забезпечує хороший доступ повітря, даючи змогу шкірі дихати. З недоліків «мілана» можна відзначити те, що ланки можуть «закушувати» волосся на руці, створюючи дискомфорт. У світлі цього, а також для зниження вартості, в деяких годинниках міланське плетіння використовується не на всьому браслеті, а лише на його частини (зазвичай вона складає близько половини всього браслета).
— Браслет титан. Браслети, виготовлені з титанового сплаву, значно міцніше сталевих, при меншій вазі. Також вони слабкіше проводять тепло, за рахунок чого краще підходять для холодної погоди. При цьому для титану характерні практично всі ті ж переваги: висока міцність і надійність, солідний зовнішній вигляд, стійкість до корозії. Головним же його недоліком є висока ціна, за рахунок чого даний різновид браслетів зустрічається переважно в годинниках преміумкласу.
— Браслет золото. Браслети з ювелірного золота використовуються в основному з корпусами з цього ж матеріалу (див. відповідний пункт). Годинник із золотим браслетом — це не стільки прилад для вимірювання часу, скільки статусний аксесуар, а то і ювелірний виріб; останнє особливо характерно для жіночих моделей.
— Браслет срібло. Браслети зі срібла зустрічаються виключно у годинниках з корпусами з того ж матеріалу. Як і описане вище золото, цей матеріал застосовується не стільки з практичних, скільки з іміджевих міркувань — щоб надати годиннику багатого зовнішнього вигляду і підкреслити статус його власника. Водночас з низки причин срібні браслети зустрічаються вкрай рідко.
— Браслет кераміка. Матеріал преміумкласу, що зустрічається переважно в жіночих годинниках (хоча є і чоловічі моделі з керамічними браслетами). Кераміка не тільки непогано виглядає, але ще й довго зберігає первинний вигляд — завдяки високій стійкості до подряпин, забруднень і розводів. Крім того, даний матеріал має порівняно невелику вагу; а висока вартість в даному випадку є швидше перевагою — вона підкреслює високий рівень годинника. З недоліків керамічних браслетів можна відзначити деяку крихкість — сильний удар може розколоти ланки.
— Браслет пластик. У дану категорію входять як власне браслети, сплетені з окремих ланок, так і ремінці з гнучкого пластику. Другий різновид аналогічний каучуковим ремінцям, детальніше див. відповідний пункт. Що ж стосується саме браслетів, то вони зазвичай поєднуються з корпусами зі схожих матеріалів (пластик або карбон), а застосовуватися можуть в різних категоріях годинників — і в порівняно недорогих, і в досить прогресивних. Якість пластику при цьому, зазвичай, безпосередньо пов'язана з ціновою категорією пристрою.
— Браслет вольфрам. Браслети, виконані з вольфрамового сплаву, відрізняються високою міцністю і надійністю; ці властивості додатково підкреслюються тим, що вольфрам має дуже високу температуру плавлення. Та й виглядає цей матеріал непогано. Водночас він не має ключових переваг перед іншими сплавами преміумкласу (тим же титаном — див. вище) і коштує помітно дорожче за рахунок складності у виробництві. Як наслідок, такі браслети зустрічаються вкрай рідко, в основному в поєднанні з корпусами з того ж матеріалу (див. «Матеріал корпуса»).
- Браслет алюміній. Досить рідкісний варіант, що зустрічається в одиничних моделях годинників. Браслети з алюмінію легше сталевих, не поступаються їм по міцності і надійності, однак і коштують дорожче.
— Ремінець нейлон. Нейлон — це синтетичний матеріал, який в годинникових ремінцях має характерну структуру у вигляді переплетених ниток. Здебільшого ці нитки досить великі, за рахунок чого ремінці з нейлону за виглядом і текстурою схожі на стяжки туристичних рюкзаків; цей варіант характерний для спортивних годинників (див. «Дизайн»). Однак є й інший різновид — нейлон з дрібним плетінням, який застосовується переважно в жіночих годинниках (див. «Стать»). З практичних властивостей даного матеріалу варто відзначити насамперед невибагливість і стійкість до води, зокрема солоної; крім того, йому можна надати практично будь-якого кольору, а поєднання різнокольорових волокон дозволяє створювати оригінальні та яскраві ремінці.
— Ремінець каучук. Під каучуками в даному разі мають на увазі еластичні матеріали, які за властивостями представляють собою щось середнє між пластиком і гумою. Каучук щільніше, твердіше і міцніше гуми, при цьому відчутно м'якіше і гнучкіше пластику, що дозволяє застосовувати його для годинникових ремінців. З переваг цього варіанта варто відзначити насамперед високу зносостійкість і стійкість до вологи, що в поєднанні з особливостями зовнішнього вигля...ду робить дані ремінці непоганим варіантом для годинників у спортивному дизайні. А ось серед класичних моделей каучук застосовується зазвичай в недорогих годинниках і має досить скромні характеристики.
— Ремінець шкіряний. Ремінці з натуральної шкіри характерні для досить дорогих годинників: цей матеріал відрізняється високою вартістю, при цьому має солідний і багатий зовнішній вигляд. Крім того, він примітний високою міцністю, стійкістю до вологи і довговічністю. З недоліків шкіри, крім ціни, варто відзначити деяку схильність до появи подряпин, а також підвищені вимоги до догляду — інакше виріб може втратити «товарний вигляд».
— Ремінець шкірзам. Як випливає з назви, шкірозамінники були створені як альтернатива натуральній шкірі. Їх головною перевагою є відносно невисока ціна: будучи зовні практично невідмінним від шкіряного, такий браслет буде коштувати помітно дешевше. З іншого боку, даний матеріал менш міцний, досить швидко стирається і загалом не такий надійний. Зазначимо, що на сьогоднішній день застосовуються різні види шкірозамінників, і якість цього матеріалу зазвичай безпосередньо залежить від його ціни.
— Браслет сталь. Годинниковий браслет складається зі з'єднаних одна з одною ланок; в даному випадку вони виконані з нержавіючої сталі. Цей матеріал міцний, довговічний, практично не схильний до корозії, до того ж має солідний зовнішній вигляд і досить приємний на дотик; при цьому вартість сталі дозволяє застосовувати її навіть в недорогих годинниках. Подібні браслети досить важкі, однак деякі власники вважають цей момент перевагою, оскільки він дає відчуття міцності і надійності. А зі скільки-небудь істотних недоліків сталі можна відзначити хіба що високу теплопровідність — браслет буде відчутно «холодити» руку, якщо годинник деякий час полежав на холоді (щоправда, недовго — всього кілька хвилин).
— Міланський браслет. Міланськими називають металеві браслети, виконані з ланок дуже дрібного плетіння (розміром близько 1 мм, а то і менше). Матеріал такого браслета може бути різним; найчастіше це сталь, однак зустрічаються і більш дорогі метали. У будь-якому разі такий браслет має оригінальний зовнішній вигляд, а також забезпечує хороший доступ повітря, даючи змогу шкірі дихати. З недоліків «мілана» можна відзначити те, що ланки можуть «закушувати» волосся на руці, створюючи дискомфорт. У світлі цього, а також для зниження вартості, в деяких годинниках міланське плетіння використовується не на всьому браслеті, а лише на його частини (зазвичай вона складає близько половини всього браслета).
— Браслет титан. Браслети, виготовлені з титанового сплаву, значно міцніше сталевих, при меншій вазі. Також вони слабкіше проводять тепло, за рахунок чого краще підходять для холодної погоди. При цьому для титану характерні практично всі ті ж переваги: висока міцність і надійність, солідний зовнішній вигляд, стійкість до корозії. Головним же його недоліком є висока ціна, за рахунок чого даний різновид браслетів зустрічається переважно в годинниках преміумкласу.
— Браслет золото. Браслети з ювелірного золота використовуються в основному з корпусами з цього ж матеріалу (див. відповідний пункт). Годинник із золотим браслетом — це не стільки прилад для вимірювання часу, скільки статусний аксесуар, а то і ювелірний виріб; останнє особливо характерно для жіночих моделей.
— Браслет срібло. Браслети зі срібла зустрічаються виключно у годинниках з корпусами з того ж матеріалу. Як і описане вище золото, цей матеріал застосовується не стільки з практичних, скільки з іміджевих міркувань — щоб надати годиннику багатого зовнішнього вигляду і підкреслити статус його власника. Водночас з низки причин срібні браслети зустрічаються вкрай рідко.
— Браслет кераміка. Матеріал преміумкласу, що зустрічається переважно в жіночих годинниках (хоча є і чоловічі моделі з керамічними браслетами). Кераміка не тільки непогано виглядає, але ще й довго зберігає первинний вигляд — завдяки високій стійкості до подряпин, забруднень і розводів. Крім того, даний матеріал має порівняно невелику вагу; а висока вартість в даному випадку є швидше перевагою — вона підкреслює високий рівень годинника. З недоліків керамічних браслетів можна відзначити деяку крихкість — сильний удар може розколоти ланки.
— Браслет пластик. У дану категорію входять як власне браслети, сплетені з окремих ланок, так і ремінці з гнучкого пластику. Другий різновид аналогічний каучуковим ремінцям, детальніше див. відповідний пункт. Що ж стосується саме браслетів, то вони зазвичай поєднуються з корпусами зі схожих матеріалів (пластик або карбон), а застосовуватися можуть в різних категоріях годинників — і в порівняно недорогих, і в досить прогресивних. Якість пластику при цьому, зазвичай, безпосередньо пов'язана з ціновою категорією пристрою.
— Браслет вольфрам. Браслети, виконані з вольфрамового сплаву, відрізняються високою міцністю і надійністю; ці властивості додатково підкреслюються тим, що вольфрам має дуже високу температуру плавлення. Та й виглядає цей матеріал непогано. Водночас він не має ключових переваг перед іншими сплавами преміумкласу (тим же титаном — див. вище) і коштує помітно дорожче за рахунок складності у виробництві. Як наслідок, такі браслети зустрічаються вкрай рідко, в основному в поєднанні з корпусами з того ж матеріалу (див. «Матеріал корпуса»).
- Браслет алюміній. Досить рідкісний варіант, що зустрічається в одиничних моделях годинників. Браслети з алюмінію легше сталевих, не поступаються їм по міцності і надійності, однак і коштують дорожче.
Колір ремінця
Основний колір ремінця/браслета годинника.
Найбільшою популярністю в наш час користуються такі відтінки, як нержавіюча сталь (колір більшості металевих браслетів, не обов'язково саме сталевих), золотистий (браслети із золота та «під золото»), чорний (ремінці з різних матеріалів, включаючи каучук і нейлон, а також окремі браслети) і коричневий (переважно шкіряні ремінці). Інші варіанти кольорів включають бежевий, білий, жовтий, зелений, камуфляжний (мілітарі стиль), червоний, помаранчевий, рожевий, сріблястий, сірий, синій і фіолетовий.
Крім цього, окремі моделі годинників комплектуються двоколірними ремінцями. Найчастіше в якості додаткових кольорів використовуються білий, золотистий і чорний, і цей колір уточнюється після основного — наприклад, «синій з білим» а...бо «нержавіюча сталь з золотистим». Якщо ж у даному пункті перераховано кілька кольорів через кому — наприклад, «чорний, червоний, синій» — це означає, що годинник або продається в декількох версіях, що розрізняються за кольором ремінця, або постачаються відразу з декількома змінними ремінцями/браслетами відповідних кольорів. Цей нюанс варто уточнювати окремо.
Найбільшою популярністю в наш час користуються такі відтінки, як нержавіюча сталь (колір більшості металевих браслетів, не обов'язково саме сталевих), золотистий (браслети із золота та «під золото»), чорний (ремінці з різних матеріалів, включаючи каучук і нейлон, а також окремі браслети) і коричневий (переважно шкіряні ремінці). Інші варіанти кольорів включають бежевий, білий, жовтий, зелений, камуфляжний (мілітарі стиль), червоний, помаранчевий, рожевий, сріблястий, сірий, синій і фіолетовий.
Крім цього, окремі моделі годинників комплектуються двоколірними ремінцями. Найчастіше в якості додаткових кольорів використовуються білий, золотистий і чорний, і цей колір уточнюється після основного — наприклад, «синій з білим» а...бо «нержавіюча сталь з золотистим». Якщо ж у даному пункті перераховано кілька кольорів через кому — наприклад, «чорний, червоний, синій» — це означає, що годинник або продається в декількох версіях, що розрізняються за кольором ремінця, або постачаються відразу з декількома змінними ремінцями/браслетами відповідних кольорів. Цей нюанс варто уточнювати окремо.
Ширина ремінця
Номінальна ширина ремінця/браслета, що поставляється в комплекті з годинником. Вказується по ширині кріплень для установки ремінця на корпус.
Цей параметр не грає особливої ролі при виборі годинника, проте є ключовим при виборі стороннього ремінця/браслета — наприклад, на заміну зламаного. Якщо ширина такого аксесуара не відповідає характеристикам годин — встановити його буде в кращому випадку дуже важко, а найчастіше — взагалі неможливо.
Зазначимо також, що здебільшого дана ширина становить близько половини від ширини самих годин (див. «Діаметр / ширина). Наприклад, годинник розміром 32 мм зазвичай комплектуються ремінцями на 14 мм, а для корпусів 43 мм ця ширина становить 22 мм. Втім, суворої залежності тут немає, і моделі з однаковими розмірами корпусу можуть різнитися за розмірами ремінців/браслетів.
Цей параметр не грає особливої ролі при виборі годинника, проте є ключовим при виборі стороннього ремінця/браслета — наприклад, на заміну зламаного. Якщо ширина такого аксесуара не відповідає характеристикам годин — встановити його буде в кращому випадку дуже важко, а найчастіше — взагалі неможливо.
Зазначимо також, що здебільшого дана ширина становить близько половини від ширини самих годин (див. «Діаметр / ширина). Наприклад, годинник розміром 32 мм зазвичай комплектуються ремінцями на 14 мм, а для корпусів 43 мм ця ширина становить 22 мм. Втім, суворої залежності тут немає, і моделі з однаковими розмірами корпусу можуть різнитися за розмірами ремінців/браслетів.
Застібка
Тип застібки, що використовується в штатному ремінці/браслеті годинника.
В наш час використовуються в основному або застібки класичної конструкції з пряжкою, або кліпси. Вкрай рідко зустрічаються липучки, а в окремих жіночих моделях (так званих годинниках-браслетах) застібка і зовсім відсутня. Ось детальніший опис кожного з цих варіантів:
— Класична (з пряжкою). Застібка, аналогічна за конструкцією пряжці ременя. При її застібанні одна з половин ремінця, що має отвори, протягується крізь пряжку і фіксується штирьком, поміщеним в одному з отворів, а також спеціальними петлями. Ця процедура дещо менш зручна, ніж застібання кліпси; крім того, штирек трохи виступає над ремінцем і при невдалому збігу обставин може за щось зачепитися (вірогідність цього дуже невелика, але все ж є). З іншого боку, пряжки є оптимально підходящим варіантом для ремінців зі шкіри, каучуку та інших м'яких матеріалів. А порівняно з кліпсами такі застібки значно простіші в налаштуванні за розміром — достатньо при застібанні вибрати отвір, відповідний охвату руки.
— Кліпса (розкладається). Різновид застібок, що застосовується в основному в металевих браслетах. Найбільшого поширення набув різновид кліпси, що складається із двох вигнутих пластин, з'єднаних віссю. При розстібання вони розкриваються як книжка, збільшуючи загальну...довжину браслета і даючи змогу безперешкодно зняти годинник з руки, а при застібанні — складаються впритул одна до одної і фіксуються, закріплюючи браслет на зап'ясті. Другий популярний різновид кліпси — «метелик»: у ньому використовуються дві рухливі пластини, які прикріплені до основи за допомогою поворотних осей і розкриваються на зразок крил метелика (звідси і назва). Зазначимо, що у продажу зустрічаються також ремінці з кліпсами, найчастіше шкіряні; вони обходяться дорожче ремінців з пряжками і дещо складніші в регулюванні за довжиною, однак надійніші і не мають штирька, що виступає, який може створити незручності.
— Липучка. Традиційна застібка-липучка, що складається з двох частин — повстяної підкладки і фіксатора з набором мікроскопічних гачків, які при застібанні чіпляються за волокна повсті і утримують застібку на місці. Використовуються подібні пристосування в ремінцях з м'яких матеріалів, в основному нейлону, і в сучасних годинниках зустрічаються досить рідко. Пов'язано це в основному з тим, що по мірі зношування повстяна частина липучки досить швидко втрачає робочі властивості. З переваг таких фіксаторів можна відзначити простоту і швидкість застібання-розстібання.
— Відсутня. Цей варіант характерний в основному для так званих годинників-браслетів, розрахованих в основному на жіночу аудиторію. Такі вироби, згідно з назвою, являють собою не стільки традиційні годинники, скільки ювелірні прикраси, доповнені годинниками; вони виконуються у відповідному дизайні, нерідко з використанням дорогоцінних металів і каменів.
Також варто сказати, що далеко не всі годинники-браслети позбавлені застібок — зустрічаються моделі, що мають подібні пристосування. Однак конструкція застібок у таких випадках зазвичай досить далека від пряжок, кліпс і липучок, що застосовуються в звичайних годинниках, тому в характеристиках для них також вказується варіант «Застібка — відсутня».
В наш час використовуються в основному або застібки класичної конструкції з пряжкою, або кліпси. Вкрай рідко зустрічаються липучки, а в окремих жіночих моделях (так званих годинниках-браслетах) застібка і зовсім відсутня. Ось детальніший опис кожного з цих варіантів:
— Класична (з пряжкою). Застібка, аналогічна за конструкцією пряжці ременя. При її застібанні одна з половин ремінця, що має отвори, протягується крізь пряжку і фіксується штирьком, поміщеним в одному з отворів, а також спеціальними петлями. Ця процедура дещо менш зручна, ніж застібання кліпси; крім того, штирек трохи виступає над ремінцем і при невдалому збігу обставин може за щось зачепитися (вірогідність цього дуже невелика, але все ж є). З іншого боку, пряжки є оптимально підходящим варіантом для ремінців зі шкіри, каучуку та інших м'яких матеріалів. А порівняно з кліпсами такі застібки значно простіші в налаштуванні за розміром — достатньо при застібанні вибрати отвір, відповідний охвату руки.
— Кліпса (розкладається). Різновид застібок, що застосовується в основному в металевих браслетах. Найбільшого поширення набув різновид кліпси, що складається із двох вигнутих пластин, з'єднаних віссю. При розстібання вони розкриваються як книжка, збільшуючи загальну...довжину браслета і даючи змогу безперешкодно зняти годинник з руки, а при застібанні — складаються впритул одна до одної і фіксуються, закріплюючи браслет на зап'ясті. Другий популярний різновид кліпси — «метелик»: у ньому використовуються дві рухливі пластини, які прикріплені до основи за допомогою поворотних осей і розкриваються на зразок крил метелика (звідси і назва). Зазначимо, що у продажу зустрічаються також ремінці з кліпсами, найчастіше шкіряні; вони обходяться дорожче ремінців з пряжками і дещо складніші в регулюванні за довжиною, однак надійніші і не мають штирька, що виступає, який може створити незручності.
— Липучка. Традиційна застібка-липучка, що складається з двох частин — повстяної підкладки і фіксатора з набором мікроскопічних гачків, які при застібанні чіпляються за волокна повсті і утримують застібку на місці. Використовуються подібні пристосування в ремінцях з м'яких матеріалів, в основному нейлону, і в сучасних годинниках зустрічаються досить рідко. Пов'язано це в основному з тим, що по мірі зношування повстяна частина липучки досить швидко втрачає робочі властивості. З переваг таких фіксаторів можна відзначити простоту і швидкість застібання-розстібання.
— Відсутня. Цей варіант характерний в основному для так званих годинників-браслетів, розрахованих в основному на жіночу аудиторію. Такі вироби, згідно з назвою, являють собою не стільки традиційні годинники, скільки ювелірні прикраси, доповнені годинниками; вони виконуються у відповідному дизайні, нерідко з використанням дорогоцінних металів і каменів.
Також варто сказати, що далеко не всі годинники-браслети позбавлені застібок — зустрічаються моделі, що мають подібні пристосування. Однак конструкція застібок у таких випадках зазвичай досить далека від пряжок, кліпс і липучок, що застосовуються в звичайних годинниках, тому в характеристиках для них також вказується варіант «Застібка — відсутня».
Довгий (подвійний) ремінець
Ремінець великої довжини, який розрахований на те, щоб при надіванні він обмотувався навколо зап'ястя двічі. Така конструкція надає годиннику незвичайний зовнішній вигляд і перетворює його в модний аксесуар. Подвійні ремінці застосовуються здебільшого в жіночих годинниках (див. «Стать»).
Швидке подовження
Механізм, що дає змогу швидко змінювати довжину браслета, не розбираючи його і не використовуючи додаткових пристосувань. Зазвичай виконується у вигляді мініатюрного гвинта, обертаючи який можна регулювати довжину; діапазон такого регулювання найчастіше становить близько 10 – 15 мм.
Такий механізм є актуальним насамперед для годинника з застібкою типу кліпса (див. відповідний пункт). При традиційному регулюванні застібку доводиться розбирати, що вимагає і наявності інструментів, і певних навичок. Система швидкого подовження, зі свого боку, дуже проста у використанні і доступна навіть у повному «відриві від цивілізації» — наприклад, на природі.
Такий механізм є актуальним насамперед для годинника з застібкою типу кліпса (див. відповідний пункт). При традиційному регулюванні застібку доводиться розбирати, що вимагає і наявності інструментів, і певних навичок. Система швидкого подовження, зі свого боку, дуже проста у використанні і доступна навіть у повному «відриві від цивілізації» — наприклад, на природі.
Захист від води
Як випливає з назви, даний параметр визначає ступінь стійкості годинника до вологи. Він традиційно вказується як максимальна глибина під водою, на якій годинник здатен зберігати герметичність; однак потрібно враховувати, що це число є досить умовним. Річ у тім, що при розрахунках максимальної глибини занурення враховується тільки статичний тиск води, тобто тиск при повній нерухомості; водночас будь-який рух створює динамічний тиск, що значно збільшує навантаження на корпус. На практиці це означає, що відмітка, наприклад, в 50 м не означає, що з годинником можна пірнати на глибину 50 м.
Сучасні маркування по захисту від води відповідають таким практичним можливостям:
— 30 м (те ж саме що і «Water Resistant» без жодних цифр). Початковий рівень, допускається потрапляння крапель води, але не сильних бризок. Наприклад, такі годинники можна не знімати під дощем або при вмиванні, однак під час душу або миття авто їх потрібно залишити в безпечному місці. Про зануренні у воду мови, зрозуміло, не йде.
— 50 м. Мінімальний захист від води, допускає занурення годинника у воду. В таких годинниках зазвичай можна плавати, а в деяких випадках — навіть стрибати у воду (але не з вишок), однак для більш серйозних задач на зразок серфінгу, пірнання з трубкою або аквалангом вони не підходять. Зазвичай, не допускають використання кнопок під водою.
— 100 м. Такий ступінь захисту від води дає змогу не тільки плавати, але і пірнати на невеликі глибини, проте для серфінгу, стрибків з вишок і занурень з аквалангом вважається все-таки недостатнім.
— 200 м. Годинники з подібним захистом від води належать до «дайверских» моделей і можуть переносити занурення з аквалангом на глибину аж до 20 м.
— 300 м і більше . Професійні «водолазні» моделі, які підходять для занурень на значну глибину.
Зазначимо, що описані характеристики є приблизними. Конкретні показники стійкості до води і можливості застосування годинника разом з водою варто уточнювати за офіційними даними виробника.
Сучасні маркування по захисту від води відповідають таким практичним можливостям:
— 30 м (те ж саме що і «Water Resistant» без жодних цифр). Початковий рівень, допускається потрапляння крапель води, але не сильних бризок. Наприклад, такі годинники можна не знімати під дощем або при вмиванні, однак під час душу або миття авто їх потрібно залишити в безпечному місці. Про зануренні у воду мови, зрозуміло, не йде.
— 50 м. Мінімальний захист від води, допускає занурення годинника у воду. В таких годинниках зазвичай можна плавати, а в деяких випадках — навіть стрибати у воду (але не з вишок), однак для більш серйозних задач на зразок серфінгу, пірнання з трубкою або аквалангом вони не підходять. Зазвичай, не допускають використання кнопок під водою.
— 100 м. Такий ступінь захисту від води дає змогу не тільки плавати, але і пірнати на невеликі глибини, проте для серфінгу, стрибків з вишок і занурень з аквалангом вважається все-таки недостатнім.
— 200 м. Годинники з подібним захистом від води належать до «дайверских» моделей і можуть переносити занурення з аквалангом на глибину аж до 20 м.
— 300 м і більше . Професійні «водолазні» моделі, які підходять для занурень на значну глибину.
Зазначимо, що описані характеристики є приблизними. Конкретні показники стійкості до води і можливості застосування годинника разом з водою варто уточнювати за офіційними даними виробника.
Протиударні
Наявність у годин протиударних властивостей, що дозволяють їм переносити, зокрема, падіння з досить великої висоти (від метра і більше). Конкретна ступінь такого захисту у різних моделей може відчутно відрізнятися; зазвичай, вона вказується в офіційних характеристиках у вигляді максимальної висоти, з якої години можна безбоязно впустити на рівну поверхню. Варто відзначити, що протиударні властивості не є абсолютною гарантією від пошкоджень — наприклад, падіння циферблатом на гострий камінь навіть з «безпечної» висоти може закінчитися сумно. Однак такі моделі в будь-якому разі надійніше тих, для яких ці властивості не заявлені. Ударозахищені годинники знадобляться насамперед тим, кому регулярно доводиться перебувати в складних умовах: будівельникам, альпіністам, військовим і т. ін.
Магнітостійкі
Наявність у годинниках спеціального захисту від магнітних полів.
Сильні магнітні поля здатні негативно вплинути на роботу будь-яких годинників. Особливо до них чутливі механічні моделі (див. «Тип механізму») — у таких пристроях є безліч дрібних деталей, що рухаються, намагнічування яких може призвести до повної зупинки ходу. Однак і для кварцових годинників подібні впливи небажані. Так що магнітний захист може зустрічатися у всіх видах механізмів; він зазвичай реалізується через особливу конструкцію корпусу, а в механічних моделях — ще й за рахунок застосування спеціальних антимагнітних матеріалів.
Варто мати на увазі, що така особливість помітно позначається на вартості; при цьому більшість побутових джерел магнітних полів (колонки, мобільні телефони, магнітні застібки на одязі й аксесуарах тощо) не настільки потужні, щоб серйозно нашкодити навіть звичайному годинниковому механізму. Тому спеціально шукати магнітостійкі годинники має сенс здебільшого для використання в особливих умовах. Наприклад, такі годинники можуть стати в нагоді медику, який працює з магнітно-резонансним томографом, або інженеру, який обслуговує обладнання на електростанції.
Сильні магнітні поля здатні негативно вплинути на роботу будь-яких годинників. Особливо до них чутливі механічні моделі (див. «Тип механізму») — у таких пристроях є безліч дрібних деталей, що рухаються, намагнічування яких може призвести до повної зупинки ходу. Однак і для кварцових годинників подібні впливи небажані. Так що магнітний захист може зустрічатися у всіх видах механізмів; він зазвичай реалізується через особливу конструкцію корпусу, а в механічних моделях — ще й за рахунок застосування спеціальних антимагнітних матеріалів.
Варто мати на увазі, що така особливість помітно позначається на вартості; при цьому більшість побутових джерел магнітних полів (колонки, мобільні телефони, магнітні застібки на одязі й аксесуарах тощо) не настільки потужні, щоб серйозно нашкодити навіть звичайному годинниковому механізму. Тому спеціально шукати магнітостійкі годинники має сенс здебільшого для використання в особливих умовах. Наприклад, такі годинники можуть стати в нагоді медику, який працює з магнітно-резонансним томографом, або інженеру, який обслуговує обладнання на електростанції.
Морозостійкі
Годинники, які мають підвищену стійкість до низьких температур повітря.
Подібні умови не сприятливі ані для механічних, ані для кварцових годинників: у «механіці» холод змінює властивості окремих деталей і призводить до розсинхронізації механізму, а в кварцових годинниках він може ще й прискорювати розрядження батареї. Щоб уникнути цих неприємностей у сучасних годинниках можуть передбачатися різні конструктивні особливості, що знижують вірогідність збоїв у холодну погоду. Це, як мінімум, покращена термоізоляція корпусу; а в моделях зі стрілками (у тому числі кварцових) для окремих деталей механізму можуть також використовуватися особливі матеріали з мінімальним коефіцієнтом теплового розширення.
Окремо варто нагадати, що годинники зазвичай носяться впритул до тіла (руки), а в холодну погоду вони найчастіше ще й прикриті рукавом одягу — у результаті температура в місці знаходження годинника помітно вища, ніж у навколишнього повітря. А додатковий термозахист помітно впливає на вартість. Із цієї причини спеціально шукати морозостійкий годинник має сенс у тому випадку, якщо його планується використовувати у «суворих» умовах — за частеньких морозів до -30 °С і вище, під час альпіністських сходжень, тривалих (більше декількох діб) зимових походів тощо. А для повсякденного використання у відносно м'якому кліматі цілком підходять і звичайні, не морозостійкі моделі.
Подібні умови не сприятливі ані для механічних, ані для кварцових годинників: у «механіці» холод змінює властивості окремих деталей і призводить до розсинхронізації механізму, а в кварцових годинниках він може ще й прискорювати розрядження батареї. Щоб уникнути цих неприємностей у сучасних годинниках можуть передбачатися різні конструктивні особливості, що знижують вірогідність збоїв у холодну погоду. Це, як мінімум, покращена термоізоляція корпусу; а в моделях зі стрілками (у тому числі кварцових) для окремих деталей механізму можуть також використовуватися особливі матеріали з мінімальним коефіцієнтом теплового розширення.
Окремо варто нагадати, що годинники зазвичай носяться впритул до тіла (руки), а в холодну погоду вони найчастіше ще й прикриті рукавом одягу — у результаті температура в місці знаходження годинника помітно вища, ніж у навколишнього повітря. А додатковий термозахист помітно впливає на вартість. Із цієї причини спеціально шукати морозостійкий годинник має сенс у тому випадку, якщо його планується використовувати у «суворих» умовах — за частеньких морозів до -30 °С і вище, під час альпіністських сходжень, тривалих (більше декількох діб) зимових походів тощо. А для повсякденного використання у відносно м'якому кліматі цілком підходять і звичайні, не морозостійкі моделі.
Брудостійкі
Годинники, що мають спеціальний захист від бруду.
Ця особливість передбачає не просто високий ступінь вологозахищеності, а саме підвищену стійкість до різних забруднень — землі, піску, рідкої грязі і т. п. При цьому мова звичайно йде не тільки про те, щоб запобігти проникненню бруду всередину корпусу, але і про те, щоб циферблат навіть при сильних забрудненнях залишався добре читатися, а при бажанні годинник легко отчищались. Крім того, подібні моделі загалом зазвичай відрізняються високою міцністю і надійністю. Найчастіше вони позиціонуються як рішення для екстремального туризму та інших несприятливих умов і оснащуються безліччю додаткових функцій — на зразок компаса, альтиметра, барометр, GPS-трекера і т. п. (див. «Функції і можливості»).
Ця особливість передбачає не просто високий ступінь вологозахищеності, а саме підвищену стійкість до різних забруднень — землі, піску, рідкої грязі і т. п. При цьому мова звичайно йде не тільки про те, щоб запобігти проникненню бруду всередину корпусу, але і про те, щоб циферблат навіть при сильних забрудненнях залишався добре читатися, а при бажанні годинник легко отчищались. Крім того, подібні моделі загалом зазвичай відрізняються високою міцністю і надійністю. Найчастіше вони позиціонуються як рішення для екстремального туризму та інших несприятливих умов і оснащуються безліччю додаткових функцій — на зразок компаса, альтиметра, барометр, GPS-трекера і т. п. (див. «Функції і можливості»).
Діаметр / ширина
Номінальний розмір корпуса годинника в діаметрі (для круглих корпусів) або в ширину (для інших варіантів — див. «Форма корпуса»). У найбільш мініатюрних сучасних моделях цей розмір становить 21 – 25 мм і навіть менше, серед найбільш великих зустрічаються корпусу на 46 – 50 мм і навіть більші.
Більш великі годинники зручніше в тому плані, що на них краще видно показання циферблата, а в конструкції простіше передбачити різні додаткові функції. З іншого боку, невеликі годинник виглядають акуратніше і створюють менше дискомфорту безпосередньо при носінні. Крім того, жіночі моделі (див. «Стать») традиційно робляться більш мініатюрними, ніж чоловічі. Так що вибір за даним показником залежить в основному від передбачуваної специфіки застосування: наприклад, для активного відпочинку і туризму найкраще підходять великі корпуси, розміром близько 41 – 45 мм, для побутового носіння (незалежно від статі) — близько 31 – 35 мм, а в якості аксесуару до вечірньої сукні швидше будуть доречні невеликі годинник на 30 мм і менше.
Також зазначимо, що з цим показником пов'язаний розмір сумісного ремінця/браслета — докладніше див. «Ширина ремінця».
Більш великі годинники зручніше в тому плані, що на них краще видно показання циферблата, а в конструкції простіше передбачити різні додаткові функції. З іншого боку, невеликі годинник виглядають акуратніше і створюють менше дискомфорту безпосередньо при носінні. Крім того, жіночі моделі (див. «Стать») традиційно робляться більш мініатюрними, ніж чоловічі. Так що вибір за даним показником залежить в основному від передбачуваної специфіки застосування: наприклад, для активного відпочинку і туризму найкраще підходять великі корпуси, розміром близько 41 – 45 мм, для побутового носіння (незалежно від статі) — близько 31 – 35 мм, а в якості аксесуару до вечірньої сукні швидше будуть доречні невеликі годинник на 30 мм і менше.
Також зазначимо, що з цим показником пов'язаний розмір сумісного ремінця/браслета — докладніше див. «Ширина ремінця».
Товщина
Товщина корпусу годинника. Достатньо очевидний параметр; зазначимо тільки, що до ультратонких моделей в наш час прийнято відносити годинники, товщина яких становить менше 7 мм. Така конструкція має як естетичний, так і цілком практичний сенс — тонкі годинники стануть в нагоді тим, хто любить носити вузькі рукави з манжетами, що щільно облягають.
Вага
Загальна вага годинника. Зазвичай, вказується з урахуванням комплектного ремінця/браслета.
У найлегших сучасних годинниках вага не перевищує 50 г. Найпопулярніші моделі вагою 50 – 100 г, а вага більше 150 г найчастіше означає не тільки великий, але і досить прогресивний пристрій, зазвичай спортивно-туристичного призначення.
І мала, і велика вага мають свої переваги: легкий годинник створює мінімум незручностей при носінні, а масивний підсвідомо сприймається як солідний і надійний пристрій.
У найлегших сучасних годинниках вага не перевищує 50 г. Найпопулярніші моделі вагою 50 – 100 г, а вага більше 150 г найчастіше означає не тільки великий, але і досить прогресивний пристрій, зазвичай спортивно-туристичного призначення.
І мала, і велика вага мають свої переваги: легкий годинник створює мінімум незручностей при носінні, а масивний підсвідомо сприймається як солідний і надійний пристрій.
Додатковий комплект
Додаткові предмети, що входять до комплекту з годинником.
Один з найпопулярніших варіантів додаткової комплектації — змінний ремінець або браслет, який відрізняється від основного ремінця/браслета за матеріалом (рідше — тільки за кольором). Таку комплектацію оцінять, зокрема, ті, хто хотів би змінювати зовнішній вигляд годинника залежно від ситуації: наприклад, у діловому середовищі використовувати стильний металевий браслет, а для турпоходів міняти його на практичний ремінець. Нерідко комплектація таких моделей включає також спеціальний інструмент для зміни ремінця. А самих змінних браслетів/ремінців може бути декілька, вони можуть мати додаткові аксесуари — наприклад, додатковий безель, що надає годиннику більш солідний зовнішній вигляд.
Також годинники, що поставляються у вигляді наборів, можуть комплектуватися й іншими предметами: стильним кейсом або боксом; додатковими захисними чохлами, які одягаються зверху на корпус; прикраси (сережки, ланцюжки, кулони, запонки) в тому ж стилі, що й годинник; ручками; а у чоловічих моделях — навіть додатковими жіночими годинниками того ж дизайну. Крім того, набір може стати непоганим варіантом подарунка.
Один з найпопулярніших варіантів додаткової комплектації — змінний ремінець або браслет, який відрізняється від основного ремінця/браслета за матеріалом (рідше — тільки за кольором). Таку комплектацію оцінять, зокрема, ті, хто хотів би змінювати зовнішній вигляд годинника залежно від ситуації: наприклад, у діловому середовищі використовувати стильний металевий браслет, а для турпоходів міняти його на практичний ремінець. Нерідко комплектація таких моделей включає також спеціальний інструмент для зміни ремінця. А самих змінних браслетів/ремінців може бути декілька, вони можуть мати додаткові аксесуари — наприклад, додатковий безель, що надає годиннику більш солідний зовнішній вигляд.
Також годинники, що поставляються у вигляді наборів, можуть комплектуватися й іншими предметами: стильним кейсом або боксом; додатковими захисними чохлами, які одягаються зверху на корпус; прикраси (сережки, ланцюжки, кулони, запонки) в тому ж стилі, що й годинник; ручками; а у чоловічих моделях — навіть додатковими жіночими годинниками того ж дизайну. Крім того, набір може стати непоганим варіантом подарунка.