Кришка
Наявність власної кришки в конструкції цифрового піаніно.
Така кришка в неробочий час закриває клавіатуру, а нерідко — ще й додаткові органи управління. Це не тільки надає інструменту акуратний зовнішній вигляд, але і забезпечує захист клавіш — насамперед від пилу (а пил може не тільки створювати дискомфорт при користуванні, але і викликати збої в роботі механіки, накопичуючись під клавішами).
Зазначимо, що ця функція характерна для стаціонарних інструментів (див. «Корпус»). Портативні моделі з кришками виходили б занадто громіздкими і важкими, тому для них передбачається використовувати чохли або інші аналогічні пристосування.
Поліфонія
Кількість голосів, підтримуване цифрових піаніно — якщо точніше, максимальну кількість голосів, яка інструмент здатний відтворити одночасно.
Цей параметр не варто плутати з кількістю нот, яке одночасно можна взяти на клавіатурі. Річ у тім, що в багатьох тембрах для кожної ноти використовується відразу кілька голосів (тон-генераторів) — тільки так можна досягти більш-менш достовірного звучання. Таким чином, необхідна кількість голосів може бути в рази вище числа нот — наприклад, на найпростіший акорд з 3 нот може знадобитися 9, а то і 12 голосів. Крім того, тон-генератори задіюються для відтворення партій автоакомпанементу і вбудованих композицій (див. нижче), і тут вже число голосів може вимірюватися десятками.
У світлі всього цього поліфонія на менш ніж 90 голосів характерна в основному для порівняно простих і недорогих інструментів, не розрахованих на складні завдання. Найменший показник, що зустрічається в сучасних цифрових піаніно — це 32 голоси. Більш-менш солідному інструменту бажано мати не менше 96 голосів, а в топових моделях цей показник може досягати 256.
Вбудовані тембри
Кількість вбудованих тембрів звучання, передбачених у цифровому піаніно.
Незважаючи на назву, цифрові піаніно вкрай рідко конструюються в розрахунку на імітацію звуку фортепіано — електронна «начинка» дозволяє передбачити в них і інші тембри звучання. Крім того, навіть фортепіано має свої різновиди — приміром, серед роялів виділяють 6 основних класів, від великого концертного до мініатюрного. Так що вбудовані тембри можуть охоплювати як різні види фортепіано, так і інші інструменти та звукові ефекти.
Велика кількість і різноманітність тембрів в цифрових піаніно загалом не настільки великі, як у синтезаторах, однак і в даній категорії зустрічаються досить «заряджені» моделі, на сотню тембрів і більше (в самих багатофункціональних ця кількість може перевищувати 900). Втім, спеціально шукати «мультиинструментальную» модель стоїть в тому випадку, якщо Ви не мають наміру обмежуватися звуком фортепіано і хотіли б мати більшу свободу вибору. При цьому варто пам'ятати, що конкретний набір тембрів може бути різним.
Якщо ж інструмент купується виключно як піаніно — то тут, навпаки, варто звернути увагу насамперед на рішення з невеликим числом тембрів. Такі моделі не тільки обходяться дешевше «універсалів» — вони можуть ще й звучати краще (за рахунок того, що тембрів мало і виробник може уважніше підійти до якості звучання кожного вбудованого «інструмента»).
Автоакомпанемент
Наявність функції автоакомпанементу в цифровому піаніно.
Автоакомпанемент являє собою мелодію певного стилю, що програється інструментом під управлінням користувача. Таке управління здійснюється лівою рукою: музикант бере певні акорди в лівій частині клавіатури, і електроніка інструменту налаштовує мелодію автоакомпанементу в тональність взятого акорду. Таким чином, дана функція дозволяє супроводжувати основну партію повноцінним акомпанементом, при цьому від музиканта потрібно лише ставити акорди.
Серед цифрових піаніно, на відміну від синтезаторів, дана функція зустрічається рідко. Це пов'язано з загальною спеціалізацією даного класу інструментів (не в останню чергу — професійне заняття музикою, в т. ч. у складі ансамблю чи оркестру). Тим не менш, автоакомпанементом можуть оснащуватися і відносно прості, і висококласні цифрові піаніно.
Стилів акомпанементу
Кількість стилів автоакомпанементу (див. вище), першопочатково записане в пам'ять цифрового піаніно.
Різні стилі автоакомпанементу відрізняються один від одного так само, як відрізняються один від одного різні мелодії — темпом, розміром, ритмічним малюнком, набором використовуваних інструментів і т. ін. Відповідно, чим більше стилів першопочатково є в інструменті — тим ширший вибір у музиканта і тим вище ймовірність знайти варіант, оптимально підходить під певну ситуацію. Правда, навіть велика кількість стилів не дає гарантії, що серед них виявиться відповідний; крім того, відзначимо, що при однаковій кількості стилів їх конкретний набір у різних інструментах теж може бути різним. Втім, на цей випадок можуть передбачатися користувальницькі стилі (див. нижче).
Резюмуючи, можна сказати так: якщо планується інтенсивно працювати з автоакомпанементом, крім кількості стилів не завадить уточнити їх конкретний асортимент.
Режим навчання
Наявність режиму навчання в цифровому піаніно.
Як випливає з назви, даний режим призначений для навчання грі. При цьому, зазвичай, він передбачає різні рівні складності — від самого базового, для тих, хто тільки починає освоювати «клавіші», до прогресивного, що дозволяє тренувати техніку і покращувати вже наявні навички виконання. Однак у будь-якому разі принцип навчання один: інструмент самостійно підказує учневі, на які клавіші потрібно натискати в той чи інший момент. Такі підказки можуть виконуватися у вигляді підсвічування (див. вище) або у вигляді зображення на дисплеї. Подібний метод сумнівний з точки зору класичного академічного навчання, однак, безсумнівно, більш зручний і швидкий, ніж читання нотного запису. Тим більше, що інструмент може грати ще й роль екзаменатора — запускати підказки в оригінальному темпі мелодії і перевіряти, наскільки точно учень потрапляє по нотах.
Також відзначимо, що
режим навчання передбачає обов'язкову наявність метронома (див. нижче).
Зміна темпу
Діапазон, у якому може змінюватися темп звуку, відтвореного інструментом. Мова може йти як про вбудованої мелодії або записаної на секвенсорі партії, так і про автоаккомпанементе, навчальній програмі або метрономе. Детальніше про всі ці функції див. відповідні пункти глосарію. Тут же відзначимо, що зміна темпу нерідко потрібне на практиці — наприклад, щоб прискорити першопочатково «мляве» супровід або сповільнити навчальну програму, складну для освоєння на оригінальному темпі.
Темп традиційно позначається в ударах в хвилину. Класичний, «академічний» діапазон охоплює варіанти від 40 уд\хв («grave», «дуже повільно») до 208 уд/хв («prestissimo», «дуже швидко»), однак у сучасних цифрових піаніно робочий діапазон темпів нерідко буває значно ширше.
Накладення тембрів
Можливість накладення один на одного окремих тембрів, передбачених у інструменті (або завантажених в пам'ять користувачем). Простіше кажучи,
накладення тембрів дозволяє відтворювати партію відразу на двох тембрах — наприклад, доповнити звук рояля звуком скрипки. Це дозволяє досягати більш багатого і оригінального звучання.
Конкретні комбінації тембрів можуть бути записані в пам'яті, однак у багатьох моделях користувач сам може вибрати поєднання на свій розсуд. Втім, ці деталі не завадить уточнити окремо.
Поділ клавіатури
Можливість
поділу клавіатури на дві частини таким чином, щоб партії лівої і правої руки виконувалися в різних тембрах. Це дозволяє одночасно виконувати на інструменті дві різноголосі партії — наприклад, супроводжувати мелодію акордами фортепіано струнного оркестру або звуками органу. Конкретні поєднання тембрів переважно заздалегідь записані в пам'яті, однак є моделі, в яких музикант сам може вибрати тембри під кожну частину клавіатури.