Тип
—
Термос. Термоси класичної конструкції: досить вузькі і високі посудини циліндричної форми, з невеликим діаметром горловини. Призначаються в основному для відносно чистої рідини без домішок або з мінімумом домішок — чаю, кави і т. ін. Такі судини можуть герметично закриватися, завдяки чому вони зручні в тривалих походах і поїздках. Середня ємність класичного термоса — від 500 до 1000 мл, але взагалі асортимент подібних моделей досить різноманітний.
—
Глечик-термос. Різновид термосів, розрахована в основному на домашнє застосування і не припускає використання в подорожах. Відмітними особливостями подібних моделей є, по-перше, досить великі обсяги (зазвичай від літра і більше), по-друге, носик для зручності наливання вмісту. Також відзначимо, що саме серед глечиків найчастіше зустрічається помпа для рідини (див. «Відкривання/подача»), в інших видах термосів подібне пристосування практично не використовується. Термос-глечик може стати в нагоді, наприклад, для зберігання запасу гарячої води для чаювань протягом дня.
—
Кружка-термос.Горнятка з посиленою теплоізоляцією, що дозволяє довгий час зберігати температуру напою. Втім, такі судини розраховані насамперед на зручність вживання «на ходу», а не на тривале зберігання вмісту (цим термокружки відрізняються від описаних нижче фляг-термосів). У конструкції термокружок нерідко передбачаються клапани або
...кришки-поїлки (див. «Відкривання/подача»), що дозволяють пити, не відкриваючи кришку. Дещо рідше зустрічаються моделі з кришками-закрутками — вони надійніше зберігають тепло в закритому стані, проте швидше втрачають її при питті. Ємність всіх кухлів-термосів, закономірно, невелика — зазвичай до півлітра.
— Фляга-термос. Порівняно невеликі термоси, за формою нагадують «спортивні» пляшечки чи похідні фляги для води. Ключова відмінність таких моделей від звичайних термосів полягає в тому, що вміст фляги можна пити прямо з посудини, не наливаючи його в окрему ємність (тоді як з класичним термосом це важко, з ним краще використовувати чашку). При цьому фляги краще підходять для тривалого зберігання напоїв, ніж горнятка-термоси (див. вище), вони можуть використовуватися не тільки для вживання на ходу, але і для транспортування пиття в тривалій подорожі.
— Харчовий термос. Термоси, призначені для гарячої їжі — супів, каш і т. ін. Відмінною особливістю таких судин є широке горлечко, через яку може вільно проходити не тільки рідину, але й досить великі шматки твердої їжі. Крім того, велика ширина шийки полегшує очищення після використання. А деякі моделі навіть комплектуються контейнерами для додаткової зручності (див. нижче). Об'єм харчового термоса може становити до декількох літрів, хоча зустрічаються варіанти і на 400 – 500 мл
— Дитячий термос. Термоси, призначені для дітей, відрізняються від «дорослих» моделей в основному зменшеними розмірами і характерним яскравим оформленням. По функціоналу більшість таких моделей відповідають класичним термоса, однак зустрічаються й інші варіанти — зокрема, термоси-фляги і ємності для їжі (докладніше див. вище).
— Автокружка. Спеціалізовані горнятка-термоси, розраховані на використання в автомобілі. Ключовою відмінністю такого посуду від звичайних кухлів-термосів (див. вище) є наявність системи підігріву, що працює від автомобільного прикурювача. Автокружки можуть виявитися дуже корисними в далеких поїздках по дорогах, на яких рідко зустрічаються кафе, заправки та інші місця, де можна добути чай або каву.Об'єм
Номінальний обсяг термоса — максимальна кількість вмісту, який він може гарантовано вмістити.
Цей параметр безпосередньо пов'язаний з типом (див. вище). Так, ємність
до 500 мл є цілком нормальною для термокружки, фляги або дитячого термоса, проте вважається невеликий для класичного термоса і тим більше глечика або термос для їжі. У категорію
«від 500 до 1000 мл» відноситься більшість традиційних і харчових моделей; для кухлів, фляг і дитячих термосів це фактично максимальний об'єм. Серед глечиків чимало і стандартних варіантів —
від 1000 до 1500 мл. Об'єм в
від 1500 до 2000 мл вважається досить великим, а найбільш солідні моделі вміщують
більше 2 л.
У будь-якому разі великий об'єм дозволяє вмістити більше пиття або їжі, проте зворотною стороною цього є збільшення габаритів, ваги та ціни самого термоса. Тому при виборі не варто гнатися за максимальною місткістю, а виходити з реальних потреб. Наприклад, на дві чашки кави цілком вистачить моделі в 400 – 500 мл, а для чаювання на привалі на 3 – 4 чоловік бажано мати модель не менше ніж на 1000 мл. Більш детальні рекомендації по вибору можна знайти в спеціальних джерелах; особливо вони корисні тим, хто вибирає термос для дальніх туристичних походів.
Відкривання/подача
Тип основної кришки, передбаченої термосом. Основна кришкою в даному випадку - це пристрій, який безпосередньо закриває робочий об'єм судини; поверх нього може встановлюватись додатковий ковпак, який нерідко грає ще й роль чашки. У сучасних термосах зустрічаються такі види основних кришок:
закручується (гвинтова),
клапан,
кришка,
відкидна кришка,
кришка-напувалка,
помпа (насос),
пробка. Ось особливості кожної їх.
- Закручується (гвинтове). Суцільна (без отворів) кришка-закрутка, що закріплюється за допомогою різьблення. Такі кришки дуже прості і в той же час надійні, проте через класичну закрутку не можна пити або зливати вміст її доводиться знімати повністю. Зустрічається і просунута конструкція, що дає змогу зливати вміст, не виймаючи закрутку - досить її частково відкрутити; проте це досить специфічний варіант, який використовуваний нечасто. Як би там не було, закрутки зустрічаються переважно серед класичних і харчових термосів (див. «Тип»), для яких згадані нюанси не мають вирішального значення.
- Клапан. Кришка (найчастіше на різьбленні), оснащена клапаном, через який може вільно виливатися рідкий вміст термоса. Такі кришки складніші і дорожчі за «глухі» закрутки (див. вище), проте для доступу
...до вмісту не потрібно щоразу викручувати закрутку, достатньо відкрити клапан. Це не тільки забезпечує додаткову зручність, а й знижує втрати тепла. Завдяки цим перевагам клапани надзвичайно популярні в класичних термосах, також вони нерідко використовуються в термокухлях (див. «Тип»). До недоліків даного варіанту можна віднести те, що пропускний отвір клапана зазвичай робиться досить вузьким і легко забивається домішками (наприклад, заваркою чайною або кавовою гущею). Тому використовувати клапан можна тільки для рідини без подібних домішок (це стосується і харчових термосів, які можуть оснащуватися клапанами). Втім зустрічаються моделі з двома різними клапанами в комплекті, для напоїв різної консистенції та ароматів.
- Кришка. Кришками в даному випадку називають пристрої, які не мають різьблення (на відмінність від описаних вище закруток) і утримуються на місці виключно силою тертя або клямкою. Конструкція кришок може бути різною: одні охоплюють шийку зовні, інші при закриванні вдавлюються всередину; зустрічаються і найбільш специфічні варіанти. У будь-якому випадку кришки легко знімаються і надягають назад, проте не дуже надійні - наприклад, перевертати такі судини не рекомендується. Тому цей варіант зустрічається в основному в термокухлях і термосах для їжі (див. «Тип»), для яких згадані недоліки не критичні.
- Відкидна кришка. Різновид описаних вище кришок, яка при відкриванні не знімається повністю, а відкидається убік на спеціальному кріпленні. Завдяки цьому знижується ймовірність втрати: по суті втратити кришку можна тільки разом із самим термосом; а для утримання кришки у відкритому положенні зазвичай передбачається клямка, пружина або інший подібний пристрій. З іншого боку, кріплення дещо позначається на ціні та габаритах судини. Цей недолік найменш критичний, для фляг і кухлів (див. «Тип»), і саме серед цих типів найчастіше і зустрічаються відкидні кришки.
- Кришка-поїлка. Кришка (звичайна або на різьбленні), доповнена спеціальним отвором для пиття. Така конструкція дає змогу пити із посудини, не знімаючи кришку; а в "неробочий" час отвір прикривається заслінкою або іншим подібним пристроєм. Кришки-напувалки надзвичайно популярні в термокружках і автокружках (див. «Тип»): вони дають змогу з комфортом пити з гуртка в той же час зводять до мінімуму втрати тепла і можливість розлити вміст.
- Помпа (насос). Кришка (класична або на різьбленні) із вбудованою помпою. Найчастіше цей помпа приводиться в дію спеціальною кнопкою: при натисканні на цю кнопку з носика надходить порція рідини, при цьому термос не потрібно нахиляти. Однак подібні пристрої досить складні і громіздкі, тому їх має сенс застосовувати тільки в термосах-глечиках (див. «Тип»): розмір і вага помпи виходить невеликим порівняно з габаритами самого глека, а нахиляти такій термос буває непросто — легше скористатися насосом.
- Корок. Класичний корок, який щільно встановлюється в шийку термоса і утримується в ньому без різьблення або інших подібних пристроїв. Від описаних вище кришок пробки відрізняються великою товщиною, а також тим, що вони вставляються в шийку зсередини (як кришка може охоплювати посудину зовні). Пробки дуже прості у використанні, проте мають невисоку надійність, яка ще більше знижується у міру зношування. Внаслідок цього даний варіант практично вийшов із вживання.Матеріал корпуса
Матеріал, з якого виготовлений корпус — зовнішня частина термоса, всередину якої і поміщається колба.
—
Пластик. Одним з головних переваг цього матеріалу є невисока вартість. Крім того, йому можна надати будь-який колір, а низька теплопровідність сприяє кращому збереженню температури. З іншого боку, пластикові корпусу помітно поступаються сталевим по міцності і надійності, а на їх поверхні легко з'являються подряпини, через що виріб по мірі зносу втрачає товарний вигляд. Тому пластик використовується в основному в недорогих моделях термосів.
—
Нержавіюча сталь. Сталь трохи дорожче пластику, проте значно міцніше і надійніше. Крім того, сталева поверхня має стильний зовнішній вигляд, який довго зберігається завдяки стійкості до подряпин. З недоліків даного матеріалу, крім ціни, можна відзначити високу теплопровідність; цей момент виробники зазвичай компенсують різними хитрощами, які додатково збільшують ціну. Тим не менш, загалом сталь є дуже вигідним матеріалом по співвідношенню ціни і якості, і саме з неї виконуються корпусу в більшості сучасних термосів.
Індикатор температури
Індикатор температури показує ступінь охолодження або нагрівання вмісту термоса в режимі реального часу. Він може бути представлений дисплеєм, градусником або іншим датчиком для візуального відображення температури. Так, зустрічаються термоси, у яких індикатором температури виступає покриття-хамелеон, що змінює колір залежно від температури. Термоси з індикатором особливо зручні при тривалих поїздках, походах і подорожах. Контроль температури дає змогу правильно спланувати час прийому їжі/пиття і організувати своєчасну заміну вмісту термоса.
Чохол
Наявність
чохла в комплекті поставки термоса. Чохол виконує дві основних функції: захищає корпус від забруднень і подряпин, а також кілька покращує теплоізоляцію. Крім того, додаткове оснащення — ручки, ремінці і т. ін. — в деяких моделях розміщується саме на чохлі.
Зазначимо, що футляр можна купити окремо або навіть зробити самому, проте найзручніше придбати термос, відразу укомплектований чохлом.