Розмітка циферблата
Тип розмітки, що використовується на основному циферблаті годинника. Цей параметр актуальний для моделей зі стрілками (див. «Тип циферблата»), при цьому тип розмітки вказується тільки за основною шкалою — додаткові позначки на безелі в розрахунок не беруться (хоча може враховуватися розмітка на додатковому циферблаті світового часу).
На функціонал годинника даний параметр не впливає, і вибір залежить виключно від смаків власника. Основні види розмітки, що зустрічаються в сучасних годинниках, включають
арабські і
римські цифри (які можуть доповнюватися мітками),
поєднання цих цифр, а також власне найпростіші
мітки. Ось основні особливості цих варіантів і їх поєднань:
— Арабські. Циферблати, які мають позначки тільки у вигляді арабських цифр — тобто стандартних сучасних цифр «1», «2» тощо. Таким чином можуть бути позначені як всі поділки циферблата, так і тільки деякі з них (наприклад, 3, 6, 9 і 12 годин). Однак у будь-якому разі інші види позначок у подібних годинниках відсутні.
— Римські. Циферблати, які мають позначки тільки у вигляді римських цифр — сполучень символів I, V, X. Така розмітка надає годиннику своєрідного стилю, проте може потребувати певного звикання — а тому зустрічається рідше, ніж арабські цифри. Знову ж таки, в даному випадку мова йде про циферблати, які не несуть ніяких інши
...х позначень, крім цифр цього типу.
— Мітки. Мінімалістичний дизайн, при якому поділки на циферблаті позначаються тільки міткою, без підпису. Найчастіше наносяться мітки для всіх дванадцяти годин; можливі і винятки з цього правила, проте вони в наш час зустрічаються рідко. Відзначимо, що подібне оформлення можна зустріти як в класичних годинниках з мінімальним функціоналом, так і прогресивних моделях з широкими можливостями: у першому випадку мітки надають виробу акуратного зовнішнього вигляду, у другому — дають змогу заощадити на циферблаті місце під додаткові шкали і розмітку. Теоретично така розмітка не настільки зручна, як позначення з цифрами; однак майже всі стрілочні циферблати в сучасних наручних годинниках використовують 12-годинну шкалу зі стандартним розташуванням міток, так що при мінімальній звичці можна цілком обійтися без цифр — саме положення позначки на шкалі вже несе достатньо інформації.
— Арабські + римські. Циферблати, що поєднують відразу обидва описаних вище види цифр (іноді — також з мітками; в даному випадку наявність міток не уточнюється). Найпопулярніший різновид годинників з цією особливістю — моделі з функцією світового часу (див. «Функції і можливості»), де один циферблат розмічений арабськими цифрами, а другий — римськими. Зустрічається і поєднання цих символів на одній шкалі — наприклад, коли 3 і 9 годину позначаються звичайними цифрами, а 6 і 12 — римськими. Втім, ні той, ні інший варіант особливого поширення не отримали.
— Мітки+арабські. Циферблати, в яких частина розмітки нанесена арабськими цифрами, частина — мітками (про те й інше див. вище). При цьому співвідношення тих і інших може бути різним: наприклад, в деяких моделях цифра всього одна (зазвичай «12»); в інших числами позначені ключові позиції«3», «6», «9» і «12»; у третіх частину циферблата займає дисплей, біля якого цифри просто не поміщаються і доводиться обходитися мітками тощо.
— Мітки+римські. Циферблати, в яких частина розмітки нанесена мітками, частина — римськими цифрами. Цей спосіб розмітки загалом аналогічний описаному вище варіанту «мітки+арабські» (і також може передбачати різні варіанти оформлення).Підсвічування
Спосіб підсвічування циферблата годин.
—
Люмінесцентне покриття. Варіант, який застосовується в стрілочних циферблатах: на стрілки, а іноді і на шкалу наноситься «фосфорне покриття, що світиться в темряві. Такий спосіб підсвічування обходиться недорого і може застосовуватися навіть у бюджетних моделях; крім того, він не потребує батарейок і підходить навіть для механічних годинників. З іншого боку, покриття часто виявляється не настільки ефективно, як цього хотілося б. Річ у тім, що воно повинне «заряджатися» від сонця або іншого яскравого джерела світла, а вистачає цього «заряду» в середньому годин на 5 – 6, причому вже в перші пару годин яскравість світіння помітно падає.
— Електронна.
Підсвічування на основі світлодіодів або інших мініатюрних джерел світла. Зазвичай, не працює постійно, а включається і вимикається натисканням спеціальної кнопки; винятком є світлодіодні циферблати (див. «Тип циферблата»). Головною перевагою електронної підсвічування є ефективність: її гарантовано вистачає для перегляду зображення на циферблаті. Крім того, такі системи не залежать від зовнішнього освітлення, на відміну від описаних вище люмінесцентних покриттів. З іншого боку, для роботи освітлення потрібна батарейка; тому даний тип підсвічування зустрічається виключно в кварцових годинниках (див. «Тип механізму»).
— Люмінесцентне покриття/електронна. Системи, що поєднують обидва опи
...саних вище виду підсвічування. Даний варіант зустрічається в основному серед моделей з комбінованими циферблатами: на стрілки наноситься світиться покриття, а електронна підсвічування призначена в основному для дисплеїв і додаткових шкал (а також як запасний варіант для стрілок). Комбінована підсвічування дуже зручна, однак і коштують такі годинники трохи дорожче.
— Тритієва підсвічування. Варіант підсвічування, що зустрічається в стрілочних циферблатах преміумкласу. За підсвітку в таких моделях відповідають мініатюрні колби, заповнені тритієм — радіоактивного різновидом водню; зсередини поверхню таких колб покрита люмінофором, який і світиться під впливом випромінювання тритію. Окремо зазначимо, що це випромінювання не представляє небезпеки для людини: воно не виходить за межі колби, і навіть всередині його інтенсивність вкрай низька. Тритієва підсвічування обходиться недешево, проте вона надзвичайно зручна з практичної точки зору: «ліхтарики» працюють постійно, без батарейок і незалежно від зовнішнього освітлення, а світять відчутно яскравіше звичайного люмінесцентного покриття. Правда, через розпаду тритію вони поступово втрачають яскравість, проте це відбувається дуже повільно: для зниження наполовину потрібно 12 років, а для того, щоб підсвічування стала марною — не менше 20.Діаметр / ширина
Номінальний розмір корпуса годинника в діаметрі (для круглих корпусів) або в ширину (для інших варіантів — див. «Форма корпуса»). У найбільш мініатюрних сучасних моделях цей розмір становить
21 – 25 мм і навіть
менше, серед найбільш великих зустрічаються корпусу на
46 – 50 мм і навіть
більші.
Більш великі годинники зручніше в тому плані, що на них краще видно показання циферблата, а в конструкції простіше передбачити різні додаткові функції. З іншого боку, невеликі годинник виглядають акуратніше і створюють менше дискомфорту безпосередньо при носінні. Крім того, жіночі моделі (див. «Стать») традиційно робляться більш мініатюрними, ніж чоловічі. Так що вибір за даним показником залежить в основному від передбачуваної специфіки застосування: наприклад, для активного відпочинку і туризму найкраще підходять великі корпуси, розміром близько
41 – 45 мм, для побутового носіння (незалежно від статі) — близько
31 – 35 мм, а в якості аксесуару до вечірньої сукні швидше будуть доречні невеликі годинник на
30 мм і менше.
Також зазначимо, що з цим показником пов'язаний розмір сумісного ремінця/браслета — докладніше див. «Ширина ремінця».
Товщина
Товщина корпусу годинника. Достатньо очевидний параметр; зазначимо тільки, що до
ультратонких моделей в наш час прийнято відносити годинники, товщина яких становить менше 7 мм. Така конструкція має як естетичний, так і цілком практичний сенс — тонкі годинники стануть в нагоді тим, хто любить носити вузькі рукави з манжетами, що щільно облягають.