Розміщення
Штатний спосіб встановлення водонагрівача.
Вибір за цим параметром залежить насамперед від того, скільки вільного місця є для установки пристрою і яку форму має це простір. Тому коли місця багато (наприклад, в розпорядженні користувача ціла стіна в котельні приватного будинку) — на даний параметр можна не звертати особливої уваги. А ось в обмежених умовах кожен спосіб встановлення буде мати свої нюанси.
—
Вертикальний. Влаштування вертикального компонування, витягнуті у висоту. Цей варіант добре підійде для вузьких тісних приміщень — наприклад, санвузли в малогабаритній міській квартирі.
—
Горизонтальний. Горизонтальна компонування слабкіше підходить для тісних приміщень, ніж вертикальна, проте в деяких умов саме вона може виявитися оптимальною — наприклад, якщо місце під прилад має вигляд невисокою горизонтальної ніші. Також відзначимо, що в такому виконанні випускаються багато проточні водонагрівачі (див. «Тип») — вони не займають багато місця, а горизонтальна орієнтація з низки причин вважається для таких пристроїв оптимальною.
—
Підлоговий. Моделі, що встановлюються на підлогу (на противагу всім описаним вище варіантами, які передбачають кріплення на стіну). Головна перевага такої установки — простота: не потрібно свердлити стіни і готувати інші спеціальні кріплення, достатньо наявності вільного місця на підлозі. Крім тог
...о, для підлогових водонагрівачів не так критичні обмеження по вазі, і цей спосіб можна застосовувати навіть для самих потужних, ємних і, відповідно, великих моделей. З іншого боку, саме вільне місце на підлозі є далеко не завжди, і для обмежених умов даний спосіб встановлення підходить погано.
— Універсальний (підвісний). Пристрої, що допускають розміщення в будь-якому положенні — як горизонтальному, так і вертикальному (докладніше див. вище). Перевага цього варіанта очевидно: користувач може вибрати спосіб встановлення на свій розсуд, залежно від ситуації.Клас енергоспоживання
Цей параметр характеризує економічність споживання електроенергії водонагрівачем. Класи позначаються латинськими літерами від A до G (
A,
B,
З,
D), де А - найбільш енергоефективний пристрій.
Споживана потужність
Електрична потужність, що споживається нагрівачем під час роботи.
Цей параметр має ключове значення для електричних моделей (див. «Джерело енергії»): у них споживана потужність фактично відповідає потужності нагрівального елемента і, відповідно, корисної теплової потужності всього пристрою. А від корисної потужності безпосередньо залежить загальна ефективність та продуктивність водонагрівача. Відповідно високопродуктивні моделі неминуче мають високе споживання. При цьому відзначимо, що потужність нагріву підбирається конструкторами з таким розрахунком, щоб забезпечити необхідну продуктивність і температуру води. Отже, вибираючи пристрій за робочими характеристиками, потрібно дивитися перш за все саме на продуктивність і температуру. Потужність потрібно враховувати при підключенні: наприклад, якщо модель на 220 В (див. «Живлення») споживає більше 3,5 кВт, її, як правило, не можна включати в звичайну розетку — потрібне підключення за особливими правилами. А найбільш продуктивні та «ненажерливі» моделі — на 10 кВт і більше — підключаються лише до трифазних мереж.
Аналогічне значення споживана потужність має і для комбінованих котлів - з поправкою на те, що в них електронагрівач є додатковим джерелом тепла. А для газових і непрямих моделей цей параметр визначає енергоспоживання схем керування та інших допоміжних елементів конструкції; це енергоспоживання зазвичай дуже невелике — близько кількох десятків ват, рідше до 1,5 кВт.
Максимальна тем-ра води
Найбільша температура води, що забезпечується пристроєм. Стандартною температурою гарячої води у водопроводі вважається 60 °С, і це значення фактично є мінімумом для сучасних водонагрівачів: моделі зі скромнішими показниками (зазвичай від 40 °С) зустрічаються вкрай рідко. А ось більш високі значення можна зустріти набагато частіше: наприклад, великою популярністю користуються
водонагрівачі на 75 °С і
80 °С, а в найбільш потужних в цьому плані моделях температура може досягати
95 °С і навіть вище.
З одного боку, для сильного нагрівання потрібні відповідні потужності (що особливо помітно в разі проточних електричних нагрівачів). З іншого, чим вище температура гарячої води – тим менше її потрібно для комфортної температури на виході, після змішування з холодною; це зменшує витрату нагрітої води, що особливо важливо для накопичувальних бойлерів. Крім того, чимало моделей має і власний терморегулятор (див. «Функції»).
Відзначимо також, що нагрівання до робочих значень може передбачати різну Δt (ступінь зміни температури) — залежно від вихідної температури холодної води. А від Δt безпосередньо залежить фактична продуктивність нагрівача; докладніше цей момент описаний нижче, в пунктах, присвячених продуктивності при різних Δt.
Внутрішнє покриття бака
—
Емаль. Як і пластик, емаль хімічно нейтральна і не впливає на смак і запах води, при цьому вважається більш міцною і довговічною. Теоретично даний матеріал схильний до появи мікротріщин, в т. ч. через перепаду температур (що в кінцевому підсумку призводить до контакту води з металом і корозії). Однак на практиці в бойлерах найчастіше застосовуються висококласні термостійкі емалі, мають той самий коефіцієнт теплового розширення, що і матеріал бака, і ушкоджуються тільки при порушенні умов експлуатації (або при сильних ударах).. Так що згаданий недолік характерний в основному для самих недорогих моделей з відповідною якістю матеріалів.
—
Нержавіюча сталь. Завдяки високій міцності «нержавійка» вважається найбільш надійним і довговічним на сьогоднішній день матеріалом. На відміну від емальованих, такі баки абсолютно не бояться перепадів температур, а також нормально переносять удари і струси, в т. ч. досить сильні. З іншого боку, варто сталь помітно дорожче емалі. При цьому для подібних ємностей не виключена ймовірність корозії — особливо якщо мова йде про дешеві приладах, де використані застарілі технології зварювання, і матеріал швів може відрізнятися від матеріалу бака. Для усунення цього явища необхідна катодний захист, яка ще більше позначається на вартості.
—
Склокераміка. Матеріал, багато в чому схожий з описаною вище емаллю. З одного боку, ск
...локераміка не входить у реакцію з водою, не впливає на її смак і властивості, а також вважається досить надійним. З іншого боку, цей матеріал більш крихкий і схильний до появи мікротріщин і втрати своїх властивостей — як у міру зносу, так і через сильного нагріву. Через це подібні водонагрівачі зазвичай мають обмеження рекомендованої температури до 60 °С
— Пластик. Пластик хімічно стійкий, не схильний до корозії і практично не впливає на склад води, до того ж коштує недорого. Головним недоліком пластикового покриття вважається недовговічність.
— Мідь. Мідне покриття використовується виключно в проточних водонагрівачах (див. «Тип»); точніше кажучи, в таких пристроях весь резервуар зазвичай робиться мідним. Для накопичувального бака даний матеріал не підходить: мідь занадто важка, до того ж має корозійний вплив на деякі матеріали (алюміній, чавун) внаслідок своїх електрохімічних властивостей, навіть якщо ці матеріали використовуються поза нагрівача, в інших деталях системи водопостачання. Проте в невеликій ємності в проточному водонагрівачі ці моменти непомітні, при цьому мідь відмінно переносить стиснення і розтягування при перепадах температур.
— Титан-кобальтовий сплав. Спеціальний сплав, який характеризується високою міцністю і стійкістю до корозії, проте й коштує досить недешево. Зустрічається вкрай рідко, виключно в нагрівачах топового рівня.Час нагріву
Час нагріву накопичувального водонагрівача (див. «Тип»), повністю заповненого холодною водою, до робочої температури.
Варто пам'ятати, що дана характеристика не є стовідсотково точною. Виробники зазвичай вказують час нагріву для певних умов: повністю заповнений бак, максимальна інтенсивність нагріву, підвищення температури (∆t) на певну кількість градусів. На практиці же час нагрівання може відрізнятися, причому як одну, так і в іншу сторону. Наприклад, якщо для пристрою заявлено час нагріву 20 хвилин при ∆t = 50 °С, при нагріванні води до 15 °С до 60 °С час буде менше (∆t = 45 °С). Тим не менш, цей показник дозволяє оцінити загальну продуктивність котла, і при рівних ∆t і об'ємах різні моделі можна порівнювати з часу нагрівання.
Нагрівальних елементів
Кількість окремих нагрівальних елементів, передбачене в конструкції водонагрівача. При цьому враховується саме загальна кількість елементів, незалежно від того, належать вони до одного типу або до різним: наприклад, 2 теплообмінника і 1 ТЕН вважаються як 3 елемента.
Всі газові моделі (див. «Джерело енергії») мають тільки один нагрівальний елемент — цього цілком достатньо для ефективної роботи. У
комбінованих пристроях (див. там само), навпаки, нагрівальних елементів за визначенням декілька (не менше двох — теплообмінник і електричний). В електричних і непрямих водонагрівачах варіанти можуть бути різними.
Зміст декількох однотипних нагрівачів полягає насамперед у підвищенні ефективності нагріву. Наприклад, в проточному (див. «Тип») електричному пристрої таким чином можна збільшити робочу довжину — відстань, що проходить вода всередині приладу від входу до виходу; за рахунок збільшення робочої довжини вода довше знаходиться під нагріванням. В накопичувальних електричних моделях кілька нагрівачів забезпечують більш рівномірний прогрів води, а до непрямих — дають змогу відбирати більша кількість тепла. Крім того, у непрямих приладах теплообмінники можуть розрізнятися за джерела нагрівання: наприклад, один може працювати від опалювального котла, другий — від сонячного колектора.
Також відзначимо, що дублювання нагрівальних елементів може використовуватися ще й як захист від збоїв: при виході одного з них з ладу ефек
...тивність нагріву знижується, але пристрій залишається працездатним. Втім, така можливість є далеко не у всіх моделях з кількома нагрівачами, її наявність варто уточнювати окремо.Підключення труб
Напрямок, з якого до нагрівника підключаються труби. Вибір за цим параметром залежить насамперед від особливостей місця, де планується розмістити пристрій. Відзначимо, що в універсальних моделях (див. «Установка») місце підключення труб залежить від способу установки, при цьому конкретні варіанти в різних моделях можуть бути різними, це в кожному разі варто уточнювати окремо.
Гарантія на бак
Термін гарантії, заявлений виробником для бака накопичувального водонагрівача (див. «Тип»).
Цей параметр важливий з тих міркувань, що в плані обслуговування бак є найбільш складним елементом: інші деталі водонагрівача порівняно легко ремонтуються і змінюються, а при неполадках з баком часто буває простіше замінити бойлер цілком. У найбільш прогресивних моделях гарантія на бак може складати 10 років і більш.