Максимальна потужність живлення, видається акумулятором.
Це один з основних параметрів батарейного блока, що визначають його сумісність з атомайзери. У стартові набори (див. «Тип») за визначенням включаються атомайзери, оптимально підходять до даного акумулятора по потужності, і даний параметр має в основному довідкове значення. А от при виборі комплектуючих окремо на нього варто звернути особливу увагу. Більш
висока потужність дає змогу досягти більш насиченого пара, однак лише до певних меж — занадто сильне нагрівання призводить до погіршення смаку, а то і пригоранню гнота (що тим більше не сприяє поліпшенню відчуттів від паріння). Так що атомайзер повинен нормально переносити потужність акумулятора, інакше в кращому разі доведеться постійно обмежувати потужність за допомогою варивольта або вариватта (див. «Батарейний мод»), а в гіршому — нормальне використання взагалі буде неможливим.
Варто враховувати, що для класичних випарників-баків з одного спіраллю достатньою вважається потужність до 40 Вт; більш потужні батареї розраховані в основному на прогресивні обслуговуються моделі, дріп-атомайзери і
бакодрипки (див. «Вид атомайзери»), які мають більше однієї спіралі і, відповідно, більш «ненажерливі» в плані споживання енергії. Також відзначимо, що фактична потужність нагріву залежить від напруги, і на практиці вона може бути нижчою від заявленої — залежно від опору атомайзери. Д
...окладніше про це див. «Макс. напруга».Матеріал, з якого виконаний корпус пристрою.
Цей параметр актуальне насамперед для батарейних модів: вони можуть виконуватися з найрізноманітніших матеріалів, тоді як атомайзери різноманітністю не відрізняються (стандартний варіант — нержавіюча сталь, за поодинокими винятками; докладніше див. нижче). Власне, для готових комплектів (у т. ч. POD-систем, див. «Тип») у даному пункті якраз і вказується матеріал батарейного мода. Ось детальніший опис конкретних варіантів:
—
Нержавіюча сталь. Самий, мабуть, найпопулярніший матеріал для електронних сигарет і їх комплектуючих — всіх видів і цінових категорій. При відносно невисокій вартості нержавіюча сталь міцна, надійна, довговічна і не схильна до подряпин і корозії. З недоліків даного матеріалу можна відзначити хіба що досить велику вагу, однак цей момент деякі, навпаки, вважають гідністю: масивний металевий корпус створює враження солідності і якості. Також сталь, як і будь-який метал, може холодити шкіру при низькій температурі повітря і ковзати в руках; проте, щоб уникнути всього цього на корпусі можуть передбачатися різні накладки (наприклад, з гуми або софт-тач пластику), що усувають цей недолік.
—
Цинковий сплав. Ще один досить популярний матеріал, фактично представляє собою компромісний варіант між «нержавійкою» і алюмінієм. Цинк важить менше стали і коштує дешевше алюмінієвих сплавів; при цьому даний матеріал відмінно п
...ротистоїть корозії і має високу міцність, що і зумовило його поширеність.
— Алюміній. Ледь не самий прогресивний метал з точки зору практичних характеристик: алюміній легкий, міцний і абсолютно нечутливий до корозії. Основний його недолік — досить висока ціна, притому що описані переваги рідко є вирішальними в порівнянні з тією ж сталлю або цинком. Тому алюмінієві корпуси зустрічаються досить рідко; водночас варто відзначити, що цей матеріал зустрічається не тільки в батарейних модах, але і в атомайзерах.
— Пластик. Недорогий матеріал, що має невелику вагу і здатний приймати найрізноманітніші забарвлення. Втім, на цьому переваги пластику, по суті, вичерпуються: по міцності і стійкості до подряпин він помітно поступається металів, а від сильного нагрівання може оплавитися. Правда, існують прогресивні сорти пластику, проте замість них в вейпах більшість виробників вважає за краще використовувати сталь або інший метал. Як наслідок, пластикові корпусу зустрічаються рідко, причому переважно серед моделей початкового рівня.
— Мідь. Матеріал, що використовується переважно як дизайнерський — для додання корпусу незвичайного зовнішнього вигляду (мідь має характерний червонуватий відтінок). З точки зору практичних властивостей такі корпуси схожі зі сталевими зокрема, вони міцні, масивні і стійкі до подряпин. З іншого боку, мідь гірше переносить вологу, на ній можуть з'явитися розводи навіть від постійного контакту з шкірою. Однак головний недолік цього матеріалу — висока ціна, вона і зумовила специфіку його застосування.
— Латунь. Ще один метал, що використовується переважно з естетичних, а не з практичних міркувань. За властивостями подібна до описаної вище міді і відрізняється лише кольором (відтінки жовтого) і дещо більшою стійкістю до окислення (хоча все залежить від конкретного виду латуні).
— Дерево. Дерев'яні корпуси цікаво виглядають завдяки характерному забарвленню і візерунків. Водночас цей матеріал не дуже практичний: він схильний тріщин і розколів від ударів, легко дряпається, а від тривалого впливу вологи може набрякнути і пожолобитися. До того ж коштують дерев'яні корпусу досить дорого (частково це плата саме за стиль). Так що вибирати батарейний мод в подібному оформленні варто лише в тих випадках, якщо можливість «виділитися з натовпу» для вас важливіше описаних недоліків.
— Кераміка, Спеціальна високоміцна кераміка відрізняється високою стійкістю до зносу: подряпати такий корпус дуже складно, завдяки чому він довгий час виглядає як новий. З іншого боку, цей матеріал може тріснути від удару (тоді як метал з великою ймовірністю лише злегка погнеться). Тому керамічні корпуси зустрічаються вкрай рідко — тим паче, що і коштують вони недешево.