Конструкція
В даному пункті уточнюється насамперед спосіб кріплення на вухах; за цим параметром сучасні навушники діляться на накладні,
внутрішньоканальні^
вкладиші,
окуляри та головні пов'язки. Для накладних моделей тут також може уточнюватися акустичне оформлення (закриті, напіввідкриті, відкриті), а також наявність таких особливостей, як
повнорозмірна (over-ear) конструкція (при відсутності цієї особливості подібні навушники називають
«накладні (on-ear)», або просто «накладні»), поворотні чаші,
авторегулювання оголов'я чи навіть популярний в середині 2021 року тренд – котячі вушка Cat Ear (
навушники з вушками. А такі деталі, як
жорстка дужка,
завушне кріплення,
кріплення на шию і
можливість складання, можуть поєднуватися майже з будь-яким способом розміщення на вухах (з окремими винятками — наприклад, накладні моделі на шию не кріпляться).
Ось докладніший опис різних варіантів розміщення на вухах:
— Накладні. Накладними називають навушники, які розташовуються зовні вушних раковин, закриваючи вухо збоку («звичайні» накладні моделі) або повністю (повнорозмірні Over-Ea
...r — про них див. нижче). У будь-якому разі такі моделі мають досить великий розмір. Це, з одного боку, спрощує створення навушників з прогресивними звуковими характеристиками, а також дає змогу без особливих труднощів застосовувати деякі специфічні методи — наприклад, кілька випромінювачів або підтримку багатоканального об'ємного звуку. З іншого боку, габарити «вух» ускладнюють транспортування і застосування на ходу. Крім того, варто враховувати, що більшість накладних моделей мають наголів'я, через що вони слабо сумісні зі складними зачісками і деякими головними уборами. Цього недоліку позбавлені моделі з жорсткими дужками і завушними кріпленнями, однак вони також мають свою специфіку (див. нижче).
Накладні навушники можуть мати різне акустичне оформлення:
- Закриті. Моделі з високим ступенем звукоізоляції, що максимально захищають користувача від сторонніх звуків. Таке оформлення сприяє насиченому звуку (особливо в басовому діапазоні), а також дає дуже потужний ефект занурення, завдяки чому воно добре підходить для домашнього застосування (включаючи комп'ютерні ігри) і для шумної обстановки. Але ось на вулиці застосовувати подібні «вуха» не рекомендується: повна ізоляція від оточуючих звуків у таких умовах може бути небезпечною. Крім того, вважається, що повністю закрите оформлення дещо погіршує достовірність звучання.
- Відкриті. Навушники з мінімальним рівнем звукоізоляції, пропускають велику частину зовнішніх звуків. Поступаються закритим за потужністю і насиченістю звуку, а також ефективністю в шумній обстановці; крім того, звук з таких навушників непогано чути і оточуючим. З іншого боку, відкриті моделі в цілому забезпечують достовірніше звучання і краще підходять для ситуацій, коли потрібно контролювати навколишнє оточення — наприклад, для застосування на вулиці.
- Напіввідкриті. Своєрідний компроміс між описаними вище варіантами: навушники з якіснішою звукоізоляцією, ніж у відкритих моделях, які однак все ж не дотягують за цим показником до закритих «вух».Для деяких користувачів саме такий середній варіант може виявитися комфортнішим. Крім того, напіввідкриті навушники цінуються і у професійній роботі зі звуком: вони зберігають насиченість басів і водночас не створюють спотворень, характерних для повністю закритого оформлення.
- З жорсткою дужкою. Жорстка дужка дає змогу надійно фіксувати амбушюри на вушних раковинах. Близьким аналогом жорсткої дужки є наголів'я повнорозмірних навушників, але на відміну від нього дужка носиться на потиличній частині голови, а не на маківці. З цієї причини жорсткі дужки виготовляються в основному без м'якої підкладки, з голого пластику/металу. Навушники з жорсткою дужкою найчастіше мають спортивну спрямованість, адже розташовуючись на потилиці, навушники не будуть соватися по голові навіть при інтенсивному бігу. Накладні навушники щільно притискаються до вушних раковин, але самі динаміки при цьому розміщуються з зовнішньої сторони слухових каналів.
- Cat Ear («вушка»). Накладні навушники в цікавому оформленні – з імітацією котячих вух на оголов'ї. Таке доповнення не впливає на робочі характеристики, проте «вушка» незвично виглядають і можуть стати відмінним доповненням до яскравого оригінального стилю власника. Навушники Cat Ear особливо популярні серед підлітків.
— Внутрішньоканальні. Мініатюрні навушники, які при використанні вставляються безпосередньо у вушні канали. Для зручності носіння передбачаються гумові або силіконові накладки, нерідко до комплекту входить кілька таких накладок, для підлаштування під конкретний розмір вуха. Подібна конструкція поєднує в собі компактність і прогресивні робочі характеристики: по гучності звуку і насиченості басів внутрішньоканальні «вуха» нерідко порівнянні з накладними, а ступінь звукоізоляції виходить досить високою (багато моделей можна навіть застосовувати в якості імпровізованих вушних затичок). З іншого боку, повна ізоляція від зовнішніх звуків іноді може бути і недоліком — наприклад, при їзді на велосипеді або прогулянці по вулиці зі жвавим рухом.
— Внутрішньоканальні з жорсткою дужкою. Внутрішньоканальні навушники закладаються всередину слухових каналів, що дає їм змогу максимально надійно фіксуватися у вусі і не спадати. Наявність жорсткої дужки ще більше підвищує надійність фіксації навушників. Даний різновид навушників добре підходить для спорту. Жорстка дужка і внутрішньоканальна конструкція звукових випромінювачів дає змогу навушникам надійно сидіти на своєму місці навіть в процесі інтенсивного бігу.
— Вкладиші. Також відомі в просторіччі як «таблетки». Аналогічно внутрішньоканальним, такі навушники мають невеликі розміри і розміщуються у вушній раковині — однак не в глибині слухового каналу, а в самому його початку, практично зовні. Завдяки цьому вкладиші дещо простіші за конструкцією і дешевші, проте в них складніше досягти насиченого звучання і прогресивних акустичних характеристик. Подібні моделі дають досить невисоку звукоізоляцію, однак це може бути як недоліком, так і перевагою — у залежності від обстановки. А деякі навушники даного типу мають витягнуту форму, завдяки якій вони глибше сидять у вухах і за своїми можливостям можуть наближатися до внутрішньоканальних моделей.
Окремо варто відзначити, що внутрішньоканальні моделі і вкладиші не використовують оголів'я — навушники робляться або повністю окремими, або з'єднуються пристосуванням на зразок жорсткої дужки або кріплення на шию. Так що такі навушники можна без проблем носити практично з будь-якою зачіскою або головним убором.
— Вкладиші з жорсткою дужкою. Вкладиші просто вставляються в прохід слухового каналу, не проникаючи в нього глибоко. Це не найнадійніший спосіб фіксації навушників, але за рахунок наявності жорсткої дужки вкладиші отримують міцну посадку і надійну фіксацію. Самі навушники мають відкриту конструкцію звукового тракту, у зв'язку з чим відтворюють аудіо з помітним спотворенням оригінального звукового сигналу. Але при цьому відкрита схема акустики дає змогу чітко чути, що відбувається в навколишньому просторі.
Що стосується додаткових особливостей конструкції, то вони можуть бути такими:
— Повнорозмірні Over-Ear. Накладні навушники (див. вище), в яких кожна чашечка повністю закриває вухо і щільно прилягає до голови. Самі чашки в таких моделях робляться досить великими і оснащуються характерними м'якими «бордюрами» по периметру внутрішньої сторони — ці бордюри і прилягають до голови, так що вушна раковина фактично виявляється всередині чашечки. Основна перевага такої конструкції полягає в тому, що навушники (при правильно підібраному розмірі) практично не торкаються вух користувача і не тиснуть на них — це особливо комфортно при тривалому використанні. Крім того, в моделях Over-Ear простіше досягти якісної звукоізоляції (хоча серед них можна зустріти моделі з напіввідкритим і навіть повністю відкритим акустичним оформленням). Головний недолік подібних пристроїв — громіздкість і незручність у транспортуванні та застосуванні «на ходу». Крім того, при носінні окулярів чашечки Over-Ear зазвичай тиснуть на дужки з боків — це може викликати дискомфорт.
– Авторегулювання оголов'я. Оголов'я, здатне автоматично підлаштовуватися під розмір голови користувача. Таке оголов'я зазвичай складається з двох частин – жорсткої, зазвичай металевої, основи і м'якої внутрішньої частини, яка прилягає безпосередньо до голови. Саме внутрішня частина здатна розтягуватися, причому користувачеві достатньо лише розмістити чашечки на вухах так, щоб було зручно – а оголов'я при цьому саме збільшиться до потрібного розміру.
— Жорстка дужка. Дужка з жорсткого матеріалу, що з'єднує обидва навушника і при носінні розташовується на потилиці; в окремих моделях може також виконувати роль кріплення на шию (див. нижче). Перевагою такого пристосування перед класичним оголів'ям є те, що дужку можна застосовувати практично з будь-якими зачісками і головними уборами. З іншого боку, у внутрішньоканальних моделях і вкладишах (див. вище) ця особливість робить навушники більш громіздкими, а в накладних моделях її має сенс застосовувати тільки зі звичайними моделями, що не належать до повнорозмірних Over Ear. Тому, а також з ряду інших причин, в наш час дужка особливою популярністю не користується.
— Завушне кріплення. Кріплення, що дає змогу зафіксувати кожен навушник прямо на вушній раковині; як правило, має вигляд характерної дужки. Ця особливість зустрічається у всіх видах сучасних «вух», крім Over Ear (див. вище), а конкретний її зміст залежить насамперед від основного способу розміщення гарнітури на вусі. Так, для внутрішньоканальних моделей і вкладишів завушне кріплення забезпечує додаткову надійність утримання: ймовірність того, що навушник випаде з вуха, за рахунок такого фіксатора зводиться практично до нуля. У накладних «вухах» дана особливість зустрічається помітно рідше, а основна її ідея полягає в тому, щоб обійтися без оголів'я або жорсткої дужки — у деяких випадках ці елементи конструкції бувають зайвими.
— Кріплення на шию. Особливість, що зустрічається виключно у бездротових і комбінованих моделях (див. «Тип підключення») — причому тільки внутрішньоканальних і вкладишах (див. вище). Обидва навушника у таких моделях з'єднуються між собою або звичайним дротом з потовщеною частиною, або особливим обручем підковоподібної форми (до кожного кінця такого обруча за допомогою дроту підключено окреме «вухо»). У будь-якому разі при носінні такий дріт або обруч розташовується ззаду на шиї користувача, що забезпечує додаткову зручність: витягнуті з вух (або такі, що випали) навушники не падають на землю, а залишаються висіти на кріпленні. А в деяких моделях передбачаються ще й спеціальні магніти, з допомогою яких можна «приліпити» один до одного вийняті з вух навушники, перетворивши всю конструкцію у кільце — це ще більше знижує ризик впустити пристрій.
— Можливість складання. Можливість компактно скласти навушники для зберігання і транспортування. Відзначимо, що дана особливість вказується тільки для накладних моделей (див. вище) — внутрішньоканальні навушники та вкладиші самі по собі досить портативні, у них немає необхідності передбачати спеціальну складану конструкцію.
— Поворотні чаші. Конструктивна особливість, що зустрічається в накладних навушниках (див. вище). Під поворотними в даному разі маються на увазі чаші, які в робочому положенні можуть повертатися на деякий кут навколо вертикальної осі. Це дає змогу навушникам додатково підлаштовуватися під розмір і форму голови користувача — що, зі свого боку, підвищує комфортність, особливо при тривалому носінні. З іншого боку, поворотне кріплення дещо ускладнює конструкцію навушників, збільшує її вартість і трохи знижує надійність.
- Окуляри. Навушники у форм-факторі окулярів. Звук такі моделі передають або вбудованими в дужки динаміками спрямованого типу, або ж прямо у внутрішнє вухо за допомогою провідності через кістки черепа. Крім музики в навушниках-окулярах з кістковою провідністю забезпечується чутність того, що відбувається навколо.
- Головна пов'язка. Пов'язки на голову із вбудованими навушниками. У подібному форматі випускаються дитячі моделі головних пов'язок із яскравими принтами героїв мультфільмів та казкових персонажів, а також пов'язки на голову для шанувальників спортивного способу життя. Навушники в таких моделях зазвичай витягуються, що дозволяє прати головну пов'язку.Довжина кабелю
Довжина кабелю, яким укомплектовані навушники з відповідною можливістю підключення.
Оптимальна довжина кабелю залежить від планованого формату застосування «вух». Так, для портативних гаджетів нерідко бракує
1 метра і менше, для комп'ютера бажано мати дріт на
1 – 2 м, а краще на
2 – 3 м. А моделі з більшою довжиною кабелю —
3 – 5 м і навіть
більше — призначені в основному для специфічних завдань, таких як підключення до телевізора або використання в студіях звукозапису.
Нагадаємо, що у деяких моделях кабель робиться знімним (див. нижче) і може бути при необхідності замінений на довший або коротший. Також зазначимо, що існують подовжувальні кабелі, що дозволяють збільшити довжину основного дроту; такий кабель може навіть входити в комплект поставки, цей момент (і довжина додаткового кабелю) зазвичай уточнюється в примітках.
Тип кабелю
Тип кабелю, який передбачений у конструкції чи в комплекті постачання навушників. Відзначимо, що цей параметр актуальний як для дротових або комбінованих моделей (див. «Тип підключення»), так і для деяких бездротових моделей — зокрема, вкладишів і внутрішньоканальних навушників
без кріплення, де дріт з'єднує один навушник з іншим.
—
Круглий. Класичний дріт круглого перерізу — прямий (не кручений), без обплетення та інших додаткових пристосувань. Коштує недорого й здебільшого цілком практичний, завдяки чому зустрічається в більшості сучасних навушників. Недоліком є те, що при невеликій товщині круглий дріт часто заплутується; тому цей варіант вважається не дуже зручним для компактних навушників, на зразок вкладишів або внутрішньоканальних (див. «Конструкція»), які часто доводиться носити в кишені чи сумці.
—
Плоский. Головною перевагою плоского кабелю є те, що він не так плутається, як круглий, і в разі потреби його набагато легше розплутати. Це особливо важливо для вкладишів і внутрішньоканальних навушників, які часто змотують для зберігання або перенесення. Втім, плоским дротом можуть оснащуватися і більші накладні моделі.
— Круглий,
в обплетенні. Дріт круглого перерізу, який доповнений зовнішнім обплетенням — зазвичай тканинним. Детальніше про круглий дріт див. вище. А наявність обплетення дає
...такому кабелю низку переваг над класичним, у «голій» ізоляції. Так, дріт виходить більш міцним, надійним і стійким до згинів і натисків, менше плутається, має солідний зовнішній вигляд, а в деяких моделях обплетення забезпечує ще й екранування від зовнішніх перешкод. Зворотна сторона цих переваг — вища ціна.
— Круглий, кручений. Круглий кабель, який згорнутий у вигляді пружини. Головні переваги такого дроту полягають у тому, що він, по-перше, практично не плутається, по-друге, може помітно розтягуватись відносно першопочаткової довжини. Це дуже зручно, якщо під час використання «вух» доводиться змінювати відстань до джерела сигналу. Недоліки крученого кабелю — він громіздкий і має відносно високу вартість. Тому застосовується цей тип здебільшого в навушниках середнього й топового рівнів, і зокрема у професійних моделях.
— Круглий, плетений. Кабель у вигляді двох дротів, закручених у спіраль. Не варто плутати цей варіант із крученим проводом — у цьому разі не йдеться про пружину. Такий кабель примітний насамперед незвичним зовнішнім виглядом; для більшої оригінальності дроти можуть робити різнокольоровими. Також він дещо стійкіший до заплутування, ніж класичний круглий, хоча тут багато залежить від товщини. Водночас окремі проводи можуть бути значно тоншими, ніж суцільний дріт круглого перерізу, що дещо знижує надійність.Чутливість
Номінальна чутливість навушників. Технічно це гучність, на якій вони звучать при підведенні до них певного стандартного сигналу з підсилювача. Таким чином, чутливість є одним з параметрів, які визначають загальну гучність звучання навушників: чим вона вища — тим голосніше буде звук при тому ж рівні вхідного сигналу та інших рівних умов. Втім, не потрібно забувати, що рівень гучності залежить також від опору (імпедансу, див. вище); мало того, підбирати «вуха» під конкретний пристрій варто спершу за імпедансом, а вже потім — за чутливістю. При цьому один параметр можна компенсувати іншим: наприклад, модель з високим опором і високою чутливістю зможе працювати навіть на порівняно слабкому підсилювачі.
Що стосується конкретних цифр, то навушники з показниками в 100 дБ і менше розраховані в основному для використання в тихій обстановці (в деяких подібних моделях чутливість
не перевищує 90 дБ). Для застосування на вулиці, у транспорті та інших аналогічних умовах бажано мати більш чутливі навушники — близько
101 – 105 дБ, а то і
110 дБ. А в деяких моделях цей показник може досягати
116 – 120 дБ і навіть
більше.
Також зазначимо, що цей параметр актуальний виключно при дротовому підключенні за аналоговим стандартом — наприклад, через mini-jack 3.5 mm. При використанні цифрових інтер
...фейсів на зразок USB і бездротових каналів на зразок Bluetooth звук проходить оброблення у вбудованому перетворювачі навушників, і якщо планується в основному подібне застосування — на чутливість можна не звертати особливої уваги.Діаметр динаміка
Діаметр динаміка, встановленого в навушниках; в моделях з кількома випромінювачами (див. «Кількість випромінювачів»), зазвичай, враховується розмір найбільш великого динаміка, інші розміри можуть уточнюватися в примітках.
Загалом цей параметр актуальне насамперед для накладних навушників (див. «Конструкція»).У них випромінювачі можуть мати різний розмір; чим він більший — тим більш насиченим виходить звук і тим краще динамік відтворює баси, однак великі випромінювачі відповідним чином позначаються на габаритах, вазі і ціною навушників. А ось внутрішньоканальні «вуха» і вкладиші за визначенням мають дуже невеликі динаміки, а насичений бас в них досягається за рахунок інших конструктивних особливостей.
Мікрофон
Розташування
мікрофона, яким оснащені навушники (за його наявності, зрозуміло).
— На кабелі. Мікрофон, встановлений на дроті підключення навушників (або на сполучному кабелі в бездротових TWS навушниках). Може поєднуватися з
регулятором гучності. Цей варіант дає змогу розділити мікрофон і навушники, зменшивши вагу і габарити самих «вух»; з іншого боку, мікрофон при носінні нерідко знаходиться досить далеко від обличчя, що може створювати незручності. Тому така конструкція застосовується в основному серед вкладишів і
внутрішньоканальних навушників, де розмір «вух» має вирішальне значення.
— Вбудований в корпус. Мікрофон, розташований в корпусі одного з навушників. Таке розташування зручно тим, що зовні не знаходиться ніяких зайвих частин, що виступають (як в
навушниках без мікрофона), при цьому мікрофон знаходиться недалеко від обличчя, а в деяких моделях ще й здатний сприймати звук за принципом кісткової провідності. Щоправда, встановлення у безпосередній близькості до динаміку дає додаткові перешкоди і може погіршити якість передачі мови. Втім, ці недоліки не є критичними: перешкоди можна компенсувати, а ідеальна точність передачі звуку вбудованим мікрофонам навушників, по суті, не потрібна. Тому даний варіант в наш час досить популярний, причому він зустрічається не тільки в мініатюрних моделях, для яких важл
...ива відсутність зайвих деталей зовні, але і в досить великих накладних «вухах».
— На дужці. Мікрофон, встановлений на невеликій виносній штанзі, яка прикріплена до одного з навушників. Мікрофон на дужці найпопулярніший серед накладних навушників: велику чашечку можна доповнити штангою без шкоди для зручності, а сам мікрофон при цьому розташовується далеко від навушників, що позитивно позначається на чистоті звуку. Штанга нерідко має поворотне або знімне кріплення, що дає змогу прибирати мікрофон від обличчя, поки він не потрібен (піднявши штангу вертикально, уздовж наголів'я).
— Висувний на дужці. Мікрофон на дужці (див. вище), має висувну конструкцію: при необхідності дужка витягується з чашечки, а в неробочий час її можна заховати назад всередину. Такі навушники більш компактні і мають більш акуратний зовнішній вигляд, ніж моделі з дужкою на поворотному кріпленні: у захованому положенні мікрофон майже не займає місця зовні. Висувна конструкція мікрофона особливо популярна в ігрових моделях (див. «Призначення»): в однокористувацьких іграх, де не потрібно спілкуватися з товаришами, мікрофон можна компактно скласти.
— Знімний на дужці. Мікрофон на дужці (див. вище), який при бажанні можна повністю від'єднати від навушників. Така конструкція може стати в нагоді, наприклад, якщо «вуха» використовуються як ігрові, і як «похідно-музичні»: у багатокористувацькій грі мікрофон незамінний, а для прослуховування музики поза домом його можна зняти, щоб не носити з собою зайве обладнання (яке до того ж можна втратити).
— В приймачі. Варіант, який застосовується в бездротових навушниках з окремим приймачем. За особливостями конструкції і застосування схожий з описаним вище мікрофон на кабелі: з одного боку, самі навушники можуть бути дуже легкими і мініатюрними, з іншого — мікрофон може розташовуватися недостатньо близько до обличчя, і при розмові його доведеться підносити ближче.
— В кріпленні. В даному разі найчастіше мається на увазі мікрофон, встановлений в кріпленні на шию (див. нижче). Цей варіант зустрічається переважно серед бездротових навушників, у яких у тому ж кріпленні розміщується і приймач сигналу. Такий мікрофон розташований впритул до шиї, що да змогу досягти гарної розбірливості мови, і водночас відсікти сторонні звуки навіть без особливих додаткових хитрувань.
— На кабелі і в корпусі. Навушники оснащені двома мікрофонами — один в корпусі, інший на кабелі. Особливості тихий варіантів докладно описано вище. Тут же відзначимо, що їх поєднання зустрічається вкрай рідко, в основному серед високоякісних «вух» з комбінованим підключенням (див. «Тип підключення»). У таких моделях під час роботи по бездротовому каналу використовується мікрофон в корпусі, а при підключенні дроту — мікрофон на кабелі, менш схильний до перешкод.
— На кабелі і знімний. Ще один різновид навушників з двома мікрофонами, теж досить рідкісний. Один мікрофон в таких моделях встановлюється на кабелі, другий – на знімній дужці. Детальніше про кожен з цих варіантів див. вище, а їх об'єднання дає змогу підлаштовувати навушники під особливості ситуації. Приміром, дужка дуже зручна для голосового зв'язку за домашнім або офісним комп'ютером, але ось на вулиці і в транспорті краще її зняти і користуватися мікрофоном на кабелі.
— В корпусі і знімний. Досить рідкісний і нестандартний варіант — об'єднання мікрофона в корпусі і мікрофона на знімній дужці. Детальніше про кожен з цих різновидів див. вище, а їх поєднання використовується досить рідко — в окремих геймерських моделях преміумкласу з комбінованим підключенням. Основний зміст при цьому полягає в тому, що знімний мікрофон зручніше використовувати на одному місці, при дротовому підключенні, а в «мобільному» бездротовому режимі його краще зняти і обходитися вбудованим мікрофоном. Втім, подібні можливості принципові в основному для найвимогливіших користувачів, тому даний варіант і не отримав поширення.Частотний діапазон
Діапазон звукових частот, які може нормально «почути» власний мікрофон навушників.
Теоретично чим ширше цей діапазон, тим більш прогресивним і якісним є мікрофон, тим ближче звук, переданий їм, до реального. На практиці ж великий охоплення по частотам потрібна далеко не завжди. Так, робочий діапазон людського вуха становить близько 16 – 22 000 Гц, та й то верхню його частину чують далеко не всі. А людська мова зазвичай охоплює частоти від 500 Гц до 2 кГц, принаймні цього діапазону вважається цілком достатньо для її передачі. Так що якщо мікрофон потрібен вам для нескладних завдань на зразок спілкування по Скайпу або в ігровому чаті на діапазон частот можна не звертати особливої уваги: навіть у найскромніших моделях він більш ніж достатній для нормальної передачі мови.
Чутливість
Чутливість власного мікрофона навушників.
Чим чутливіший мікрофон - тим вище буде рівень сигналу з нього, при тій же гучності звуку, і тим краще ця модель підходить для того, щоб уловлювати тихі звуки. І, навпаки, низька чутливість дає змогу фільтрувати фонові шуми. У той же час відзначимо, що ці нюанси важливі переважно при професійній роботі зі звуком. А для нескладних завдань на кшталт голосового спілкування телефоном чи через Інтернет чутливість не має особливого значення: у навушниках такої спеціалізації вона підбирається таким чином, щоб гарантовано забезпечити працездатність мікрофона.
Гнучка конструкція
Дана особливість зазвичай означає, що мікрофон прикріплений до навушників за допомогою спеціальної гнучкої дужки.
Гнучка конструкція дає додаткові можливості по переміщенню мікрофона щодо рота користувача та полегшує вибір оптимального положення, що забезпечує максимально якісний звук.